Номер провадження: 22-ц/813/6388/23
Справа № 496/4938/22
Головуючий у першій інстанції Пасечник М.Л.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Таварткіладзе О.М.

суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м.Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що у них з відповідачем є спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спільне життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо та спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим просила розірвати шлюб.

Так, як діти залишились проживати разом з матір`ю, позивачем по справі, остання просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 4000 гривень на кожну дитину щомісячно, з подальшою індексацією, до досягнення дітьми повноліття.

При цьому позивач просила суд враховувати, що витрати на двох дітей становлять близько 16 000 гривень на місяць, крім того, позивач орендує житло вартістю 3 500 гривень на місяць і її доходу не вистачає забезпечити дітям нормальний рівень життя. Між тим, відповідач є здоровою, працездатною людиною, який неофіційно працює на Промринку «7 км» та має регулярний дохід і всі можливості для виконання своїх батьківських обов`язків по утриманню дітей.

Заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 гривень на кожну дитину щомісячно, з проведенням щорічної індексації, починаючи від дня пред`явлення позову, а саме з 18.10.2022 року і до досягнення дітьми повноліття. В іншій частині вимог відмовлено. Вирішено питання стосовно судового збору.

Не погоджуючись з таким рішенням суду в частині вирішення вимог щодо стягнення аліментів, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила в цій частині рішення змінити та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей по 4000 грн. на кожну дитину щомісячно, з подальшою індексацією до дня досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Стягуючи з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 2 500 гривень на кожну дитину щомісячно, та відмовляючи у решті заявленої суми, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала вагомих доказів про спроможність відповідача сплачувати аліменти по 4000 гривень на кожну дитину. Крім того, позивачка не надала обґрунтованих та достатніх доказів, що витрати на дітей становлять 16 000 гривень на місяць. Визначений судом розмір аліментів 2 500 гривень на кожну дитину щомісячно відповідає інтересам дітей, закону та здатен забезпечити дитині нормальний рівень життя, з урахуванням того, що мати також зобов`язана утримувати дітей.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.09-10).

Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано заочним рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року (а.с.48-53).

Діти проживають разом з позивачем.

Відповідно до частини першої, другої, статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст.7 ЗУ „Про державний бюджет на 2023 рік прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня становить: 2 272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Відповідно до ч.1-2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

За положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Дослідивши уважно матеріали справи, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір аліментів по 2 500 гривень на кожну дитину щомісячно є обґрунтованим, відповідає інтересам дітей та є достатнім для забезпечення їх гармонійного розвитку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивачем не надано вагомих доказів про доходи та матеріальне становище відповідача, які вказують про його спроможність сплачувати аліменти на утриманні дітей по 4000 гривень в місяць на кожну дитину.

Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Однак, жодного доказу з переліченого, позивачкою не надано.

Відсутність доказів про джерело доходу відповідача, про його місце роботи та заробітню плату, про матеріальне становище відповідача, зокрема про наявність у нього нерухомого чи рухомо майна, грошових коштів, про його витрати унеможливлює суд вирішити питання про стягнення аліментів по 4000 грн на кожну дитину. Крім того, матеріали справи не містять інформації про навність чи відсутність на утриманні відповідача інших осіб (наприклад батьків, дітей від іншого шлюбу, дружити, тощо), що також позбавляє суд доцільно, раціонально та ефективно вирішити питання про спроможність відповідача сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі.

Визначений районним судом розмір аліментів апеляційний суд вважає обґрунтованим, виваженим та таким, що відповідає інтересам дітей, оскільки стягнення аліментів у більшому розмірі, ніж може понести відповідач, призведе лише до утворення заборгованості по аліментам і тим самим інтереси дітей на їх утримання будуть порушені.

Разом з тим, апеляційний суд роз`яснює положення ст.192 СК України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, у разі, якщо матеріальне становище відповідача суттєво покращиться і в нього будуть всі можливості надавати дітям допомогу у більшому розмірі, позивачка на підставі відповідних доказів, може звернутися до суду про збільшення розміру аліментів, визначених оскаржуваним рішенням.

Доводи апеляційної скарги, що визначеного судом розміру аліментів не вистачає на утримання дітей, оскільки витрати на них становлять близько 16 000 гривень на місяць є неспроможними, оскільки при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище того з батьків дитини, з якого вони будуть стягуватися. Свідченням матеріального становища платника аліментів є наявність у нього нерухомого та рухомого майна, а також величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Таких доказів позивачкою не надано, що унеможливлює апеляційний суд задовольнити її апеляційну скаргу. Крім того, позивачкою не надано достатньо доказів, що витрати на дітей становлять 16 000 гривень на місяць.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення районного суду залишити без змін.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

П О С ТА Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Біляївського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 п.2 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.М. Таварткіладзе

Судді: А.П. Заїкін

О.В. Князюк