Справа № 141/187/23
Провадження № 22-ц/801/1917/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Климчук С. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 рокуСправа № 141/187/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Копаничук С.Г.,

суддів: Денишенко Т. О., Оніщука В. В.,

учасники справи:

позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія Універсальна»

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу адвоката Каченюка Олега Ігоровича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 10 серпня 2023 року, постановлену у складі судді Климчука С. В., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ПрАТ «СК «Універсальна» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди. Зазначало, що 27.02.2020 по просп. Акад. Глушкова у м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу марки "Богдан А-09202", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 (відповідача) та автомобіля марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 07.05.2020 у справі №752/5212/20 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні ДТП. У результаті вказаної ДТП було пошкоджено транспортний засіб автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , що був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» згідно з умовами договору страхування №3014/261/002074 від 02.10.2019. Власник пошкодженого транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_1 звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу. Відповідно до умов договору, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування, рахунків СТО та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 234609,60 грн на рахунок СТО. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником у повному обсязі. Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Міжнародна» на підставі полісу АО/4278163, страхова компанія здійснила страхову виплату у межах ліміту на користь позивача у розмірі 98000,00 грн. Таким чином, різниця між завданою шкодою відповідачем і шкодою, яку було відшкодовано страховою компанією відповідача становить 136609,60 грн (234609,60 грн (розмір завданої шкоди) 98000 грн (сума відшкодування ПрАТ «СК «Міжнародна») = 136609,60 грн). На підставі викладеного позивач просив суд стягнути на свою користь грошові кошти в розмірі 136 609,60 грн, як суму виплаченого страхового відшкодування та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2684 грн.

Рішенням Оратівського районного суду Вінницької області від 10 серпня 2023 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 72781,43 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі адвокат Каченюк О. І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , просить рішення суду першої інстанції скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права, а у справі постановити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що за шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє джререлом підвищеної відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, а відповідач

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 10 серпня 2023 року вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 винний у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, тому він має нести відповідальність за заподіяну шкоду перед страховою компанією, яка покрила витрати іншого учасника ДТП на відновлення транспортного засобу.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.02.2020 о 14:44 год по проспекту Академіка Глушкова, 13Б у м. Київ, сталася дорожньо-транспортна пригоди за у часті автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу "Богдан А-09202", д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

За змістом постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 07.05.2020 у справі № 752/5012/20, 27.02.2020 о 14 год 44 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "Богдан А-09202", д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по просп. Академіка Глушкова 13-б у м. Києві, здійснив обгін автомобіля «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та спричинив з ним зіткнення, в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили 19.05.2020.

Як вбачається - з довідки про дорожньо-транспортну пригоду №369431 власником транспортного засобу "Богдан А-09202", д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 .

У протоколі про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2020 року серії ДПР18 №065947 зазначено місце роботи ОСОБА_1 водій ПП «Авен-ЄЗЕР».

За умовами договору добровільного страхування наземного транспорту № 3014/261/002074 від 02.10.2019, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» (страховиком) та ОСОБА_2 (страхувальником), страховик здійснює страхування наземного транспортного засобу та додаткового обладнання транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , та зобов`язується провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку страхувальнику, а страхувальник зобов`язується сплатити страховий платіж на умовах, визначених цим договором, та виконувати інші умови договору. Строк дії договору з 03.10.2019 по 02.10.2020.

28 лютого 2020 року ОСОБА_2 звернувся із заявою ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» про виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту № 3014/261/002074 від 02.10.2019 внаслідок пошкодження транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 87-D/66/0 від 26.04.2020, вартість матеріального збитку, завданого власнику Mitsubishi Outlander, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2018 року випуску, кузов № НОМЕР_3 внаслідок ДТП, складає 201852,72 грн. в тому числі, 31071,29 грн ПДВ на вартість матеріалів та складових.

Згідно страхових актів №58462/1 від 02.10.2019 та № 58462/2 від 02.10.2019 ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» підлягають відшкодуванню збитки в загальному розмірі 234609,60 грн (212 745,35 + 21 864,25).

Відповідно до платіжного доручення №193069 від 13.03.2020 ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» було сплачено ТОВ «НІКО ТЕХНО МЕГАПОЛ_С» 212745,35 грн страхової виплати за транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», д.н.з. НОМЕР_2 , згідно рахунку № 00231 від 02.03.2020.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Богдан А-09202", д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Міжнародна» на підставі полісу АО/4278163, остання здійснила страхову виплату позивачу у межах ліміту відповідальності у розмірі 98000 грн.

Кошти, які просить стягнути позивач у розмірі 136609,60 грн є різницею між завданою шкодою і сумою, яку було відшкодовано страховою компанією ПрАТ «СК «Міжнародна» на користь ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна». Ця сума сторонами не оспорюється.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Тобто нормами частини другої статті 1187 ЦК України визначено особливого суб`єкта, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, це є його законний володілець.

Однак згідно із частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року по справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

При цьому під володільцем джерела підвищеної небезпеки слід розуміти юридичну або фізичну особу, які здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки на підставі трудових відносин з володільцем цього джерела (постанова Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 914/820/17).

Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків необхідно розуміти виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоч і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю як на території роботодавця, так і за її межами протягом усього робочого часу.

Встановлено, що власником транспортного засобу "Богдан А-09202", д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , транспортний засіб використовувався у якості маршрутного таксі ПП «Авен-ЄЗЕР», з яким відповідач перебував у трудових відносинах, однак вказані особи не були залучені до участі у справі.

Відповідно до положень частини першої-четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у відзиві на позов зазначав про те, що він не є володільцем транспортного засобу Богдан А-09202", д.н.з. НОМЕР_1 , а керував ним в силу трудових відносин з ПП «Авен-ЄЗЕР». Ці обставини встановлені у справі про адміністративне правопорушення.

Всупереч наведених процесуальних норм, суд першої інстанції на зазначене вище уваги не звернув, не визначився із належним суб`єктним складом осіб у справі та врахував, що позов заявлено не до власника і володільця транспортного засобу - ОСОБА_3 , нероз`яснив позивачу його процесуальні права та обов`язки, щодо визначення належних відповідачів у справі та наслідки вчинення або невчинення таких процесуальних дій.

Належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Звідси належним суб`єктним складом відповідачів є склад відповідачів, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи не визнаного матеріального правовідношення.» У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц вказано, що за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо відповідача належного. Вказані висновки суду касаційної інстанції мають універсальний характер, тобто можуть застосовуватись судами у будь-якій категорії спорів.

В силу вимог процесуального Закону визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження. Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в його задоволенні.

Позивач отримавши відзив на позовну заяву відповідь на нього не надав, клопотань про залучення відповідачів не заявляв, тобто скористався процесуальними правами на власний розсуд, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача та ухвалення заочного рішення (а.с. 66)

При вирішенні цього спору суд апеляційної інстанції бере до уваги надані сторонами докази, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2023 року серії №ДПР18 №065947, довідки про дорожньо-транспортну пригоду №369431, а також пояснення ОСОБА_1 з цього приводу, що свідчать про те, що у момент у момент вчинення ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди, він не був володільцем транспортного засобу в розумінні ст. 1187 ЦК України,

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки, за встановлених обставин ОСОБА_1 не є належним відповідачем у справі, так як у справі є докази, що він керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, а не являється його володільцем в розумінні ст. 1187 ЦК України

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як ухвалене за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які зроблені з порушенням та неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставами для його скасування з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Отже з ПАТ «СК «Універсальна» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 4026 грн судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 375, 376, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну адвоката Каченюка Олега Ігоровича, поданою в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Оратівського районного суду Вінницької області від 10 серпня 2023 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, - відмовити. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на користь ОСОБА_1 4026 грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: С. Г. Копаничук

судді: Т. О. Денишенко

В. В. Оніщук