Дата документу 28.09.2023
Справа № 501/3898/23
УХВАЛА

28 вересня 2023 року суддя Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І., перевіривши виконання вимог статей 175-177, 185-187 Цивільного-процесуального кодексу України (далі ЦПК) по справі цивільного

позову представника ОСОБА_1 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1

до

відповідача: Приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвої Раїси Каримівни, місцезнаходження: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Данченка, 8/4

предмет та підстави позову: про визнання недійсним заповіту

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 27.09.2023 звернувся до суду з позовом до Приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвої Раїси Каримівни про визнання недійсним заповіту.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд керується наступним.

Відповідно до ч.2 ст.175 ЦПК України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, який законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно частини третьої статті 131-2 Конституції України виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до статті 131-2 та підпункту 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України (в редакції Закону України від 02 червня 2016 року №1401-VІІІ «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», які є нормами прямої дії, представництво в судах першої інстанції у справах, розпочатих після 30 вересня 2016 року, з 1 січня 2019 року здійснюється виключно прокурорами або адвокатами (крім представництва органів державної влади або органів місцевого самоврядування).

Тобто, згідно Конституції України, з січня 2019 року представництво особи (юридичної або фізичної) в суді першої інстанції здійснює виключно адвокат.

Конституція України є нормами прямої дії та не підлягають тлумаченню.

Виходячи із предмету позову (визнання недійсним заповіту), спір не відноситься до малозначного. Отже представництво має здійснювати лише адвокат.

У відповідності до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року №5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року № 151 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Варто зазначити, що ордер, встановленої, Положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням РАУ №36 від 17.12.2012 з наступними змінами та доповненнями, форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера (п.14 Положення).

Позов підписано від імені позивача представником за довіреністю Мащенко І.М, копія якої надана до позову.

Таким чином, до позову не додано будь-якого документу, який би підтверджував повноваження представника.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у справі №813/355/18.

Крім того, судом встановлено невідповідність позовної заяви іншим вимогам цивільного-процесуального законодавства України.

Відповідно до ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до пункту 26 Постанови пленуму ВСУ від 06.11.2009 №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.»

Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було складено провочин, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за складання провочину покладається не на нотаріуса, а на особу, яка є стороною заповіту, що оскаржується позивачем. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

При цьому позивач вказує відповідачем Приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Слаєву Раїсу Каримівну, однак вказана особа не може бути відповідачем у даній справі, так як є не належним відповідачем.

Крім того, позивачем не сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру, який складається з суми 1073,60 грн.

Статтею 185 ЦПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, позивачу необхідно усунути недоліки позову, викладені у тексті ухвали.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Чорноморського міського нотаріального округу Одеської області Слаєвої Раїси Каримівни про визнання недійсним заповіту - залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків терміном, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, з урахуванням вимог викладених в ухвалі.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко