Справа №443/1756/23
Провадження №2/443/596/23
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 вересня 2023 року суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сливка С.І., розглянувши матеріали позовної заяви адвоката Мундяка Мирона Мироновича подану в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕЛЕКОМ» про поділ в натурі нежитлового приміщення, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Мундяк Мирон Миронович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду Львівської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕЛЕКОМ» про поділ в натурі нежитлового приміщення, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований ЦПК України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, зокрема, щодо юрисдикції.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відповідно до положень ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна (п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України).

Суд також враховує позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові від 07.04.2021 року у справі № 495/1706/16-ц, провадження № 61-5099св19, відповідно до якої вказано, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17, провадження № 12-76гс18). Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці. Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20. Отже, судовий збір з вимог виділити в натурі частину житлового будинку та земельної ділянки, визнати право особистої приватної власності на це майно визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб,що станом на день звернення до суду становить 1073,60 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.п.1 п.1 ч.2 ст.4Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається із змісту позовної заяви, позивач просить поділити нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 між його співвласниками, виділивши кожному із них у приватну власність належну їм частину.

Згідно квитанції №0.0.30368090.1 від 09.06.2023 року, позивачем за подання вказаної позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Одночасно, позивачем у поданій позовній заяві не зазначено ціни позову та не подано доказів вартості майна (позову), відповідно до якої позивачем сплачено судовий збір, що позбавляє суд можливості встановити розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання зазначеної позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.185 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву адвоката Мундяка Мирона Мироновича подану в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТЕЛЕКОМ» про поділ в натурі нежитлового приміщення, що є у спільній частковій власності залишити без руху, надавши позивачу термін для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя С.І. Сливка