КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №759/2482/22 Головуючий у І інстанції - Бабич Н.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Приходька К.П.,

суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,

за участю секретаря Лащевської Д.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 травня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

установив:

У лютому 2022 року ОСОБА_2 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 20 липня 2017 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу є донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне подружнє життя не склалося, між ними почали виникати непорозуміння, тривалий час шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, мають різний бюджет, спільного майна не мають, збереження шлюбу неможливе.

Просив, розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20 липня 2017 року Святошинським районним у м. Києві відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві (актовий запис №751).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 03 травня 2022 року, позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині мотивів його прийняття, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення в зазначеній частині необґрунтованим, ухваленим без дослідження фактичних обставин.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначила, що позивач приховав від суду той факт, що за час шлюбу Сторонами була набута у власність земельна ділянка кадастровий номер :01:095:0587, та розташований на ній будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що зареєстровані на ім`я позивача.

Зазначене може бути спробою позбавлення відповідача права на її частку у спільному сумісному майні, що є грубим порушенням законодавства України та є недопустимим.

Просила, змінити рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 травня 2022 року в мотивувальній частині.

На вказану апеляційну скаргу від ОСОБА_2 надійшов відзив, обґрунтований тим, що твердження апелянта про те, що позивач буцімто приховав від суду факт наявності спільного із відповідачем майна спростовується матеріалами справи, оскільки у поданій до суду позовній заяві такі доводи і твердження відсутні.

Просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 травня 2022 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 20 липня 2017 року зареєстровано шлюб у Святошинському районному у м. Києві відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про що є актовий запис за №751.

У вказаному шлюбі у сторін є дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Причиною розпаду сім`ї сторін стало те, що спільне подружнє життя не склалося, між ними почали виникати сварки та різного роду непорозуміння, тривалий час шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають різний бюджет, спільного майна не мають, збереження шлюбу неможливе.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу.

Проте, повністю з такими висновками колегія суддів погодитись не може, зокрема, щодо посилання в оскаржуваному рішенні на відсутність у сторін спільного майна, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтями 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони.

Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона.

Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанова Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19).

Зазначаючи у мотивувальній частині рішення про відсутність у сторін спільного майна, суд першої інстанції зробив зазначений висновок, лише зі слів позивача, без встановлення дійсних обставин справи, тоді як предметом даного позову є розірвання шлюбу і в цій категорії справ відсутня необхідність встановлювати факт наявності у сторін спору спільного майна.

Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що шлюб підлягає розірванню і це не було доводами апеляційної скарги, відтак судом апеляційної інстанції оцінці не підлягало, проте помилково зазначив про те, що сторони спільного майна не мають, тому з мотивувальної частини рішення необхідно виключити посилання на відсутність у сторін спільного майна.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384, ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 03 травня 2022 року змінити, виключити з мотивувальної частини рішення посилання на відсутність у сторін спільного майна.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складений 25 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач К.П. Приходько

Судді Т.О. Писана

С.О. Журба