Справа номер 945/1356/23 Головуючий суду першої інстанції Шаронова Н. О.
Провадження номер 22-ц/812/1050/23 Доповідач суду апеляційної інстанції Локтіонова О. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Локтіонової О. В.,

суддів Самчишиної Н. В., Ямкової О. О.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана через її представника ОСОБА_2 , на ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2023 року, постановлену о 12 год 50 хв під головуванням судді Шаронової Н. О. у приміщенні суду у м. Миколаєві, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на його користь на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

У липні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_3 про визначення місця проживання сина ОСОБА_4 разом з нею.

Короткий зміст судових рішень суду першої інстанції

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 липня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 та призначено його до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою цього ж суду від 09 серпня 2023 року зустрічну позовну заяву повернуто ОСОБА_1 на підставі ч.3 ст.194 ЦПК України.

Постановляючи таке судове рішення, суд першої інстанції виходив із того що зустрічна позовна заява подана з порушенням строку для її подання, а тому має бути повернута ОСОБА_1 . Крім того, суд вважав недоцільним розгляд первісного та зустрічного позовів, оскільки вони відрізняються предметом доказування та учасниками судового процесу.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Не погодившись із ухвалою суду, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просила ухвалу суду скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом неправильно визначено строк подання ОСОБА_1 зустрічної позовної заяви, оскільки він його визначив за штампом вхідної кореспонденції суду, а не за датою здачі на пошту. Крім того, апелянт вважав, що повернення їй судом зустрічної позовної заяви суперечить завданню цивільного судочинства та порушує її права сторони, передбачені ст.49 ЦПК України.

Позиція апеляційного суду та нормативно-правове обґрунтування

За приписами ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України).

Отже, зустрічна позовна заява подана до суду поза межами строку для подання відзиву підлягає поверненню судом заявнику.

Відповідно до частини сьомої статті 178 ЦПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 10 липня 2023 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 та призначено його до розгляду у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження. У цій ухвалі судом запропоновано відповідачу ОСОБА_1 протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення цієї ухвали подати відзив на позов.

Копію цієї ухвали відповідач отримала 12 липня 2023 року, про що свідчить розписка, яка наявна в матеріалах справи. За такого, останнім днем для подачі відзиву на позов є 27 липня 2023 року.

Зустрічну позовну заяву відповідач подала до суду 27 липня 2023 року, про що свідчать документи Укрпошти. Відтак зустрічна позовна заява подана в строк.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропущення відповідачем строку для подання зустрічного позову.

Разом із цим, частиною другою статті 193 ЦПК України передбачено, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічний позов дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Суд приймає зустрічний позов до спільного розгляду з первісним, якщо вони прямо взаємопов`язані між собою і спільний їх розгляд є доцільним. Взаємний зв`язок, як умова для прийняття зустрічного позову, має місце у випадку, якщо вимоги відповідача і позивача виникають з одних правовідносин і коли на обґрунтування тієї й іншої вимоги наводяться спільні факти. Взаємний зв`язок первісного і зустрічного позову може виявлятись у тому, що зустрічна вимога виключає вимогу первісну, або обидва випливають з однієї підстави, або взаємний зв`язок виникає з однорідності обставин виникнення взаємних матеріально-правових вимог між позивачем і відповідачем.

При цьому, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом необхідною є перевірка та встановлення тотожності усіх необхідних трьох ознак, а саме: суб`єктного складу, предмету спору, а також підстав, з яких відповідний позов заявлено.

Встановивши, що предметом первісного позову є стягнення аліментів, натомість предметом зустрічного позову є визначення місця проживання дитини, спільний розгляд цих позовів є недоцільним, оскільки не відповідатиме завданню цивільного судочинства та спричинить затягування розгляду справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про повернення ОСОБА_1 зустрічної позовної заяви.

Позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами хоч і виникають із сімейних правовідносин, однак не можуть зараховуватися.

Спільний розгляд цих позовів є недоцільним, оскільки спричинить затягування розгляду справи та не відповідатиме завданню цивільного судочинства, а саме своєчасному розгляду і вирішенню цивільної справи з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. При цьому, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Верховний Суд був такої ж думки під час розгляду справи №344/2397/21, про що вказав в ухвалі від 26 травня 2021 року.

Колегія суддів також враховує, що повернення зустрічного позову не позбавляє особу права пред`явити позов у загальному порядку, а тому не є обмеженням доступу до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункти 1 і 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвалу суду першої інстанції є законною та обґрунтованою в частині висновку суду про повернення зустрічної позовної заяви через недоцільність розгляду первісного та зустрічного позову. Однак вона підлягає зміні у мотивувальній частині через помилковий висновок суду про пропуск відповідачем строку подання зустрічної позовної заяви.

Керуючись статтями 374-376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана через її представника ОСОБА_2 , задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2023 року змінити у мотивувальній частині, виключивши з неї висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 зустрічний позов було подано з порушенням строку, визначеного ч.1 ст.193 ЦПК України.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий О. В. Локтіонова

Судді Н. В. Самчишина

О. О. Ямкова

Повний текст постанови складено 27 вересня 2023 року.