Справа № 645/1394/23
Провадження № 2/645/647/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 р. місто Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі

головуючого - судді Федорова О.В.

за участю секретаря судового засідання - Жамгаряна А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Фрунзенського районного суду м. Харкова цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом:

ОСОБА_1 , що діє через представника - адвоката Крячка Олега Володимировича

до ОСОБА_2

Харківської міської ради

про визнання права власності та скасування арешту

в ст а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Крячко О.В. звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , Харківської міської ради, в якій просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати арешт на 1/2 частку житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_2 ), власником якої була ОСОБА_3 , що був накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2001 року; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 5606918 від 05.09.2007 року про накладення арешту - на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 ) відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м, Харкова від 27.02.2001 року; внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про арешт 1/2 частки житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 ), власником якої є ОСОБА_2 .

В обґрунтування позову зазначив, що в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю. 27.02.2001 року ухвалою суду в порядку забезпечення позову було накладено арешт на домоволодіння відповідача за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 ) в цілому, без врахування часток сторін, тобто і на частку позивача теж. На підставі даної ухвали суду в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зроблено запис № 5606918 від 05.09.2007 року про накладення арешту. Цей запис з реєстру до цього часу не виключений. Судом у цій справі було прийнято рішення від 27.09.2002 року про часткове задоволення позову, яке набрало законної сили. Таким чином, після набрання рішенням суду по справі законної сили, питання щодо заходу забезпечення позову не було вирішено. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 прийняв після її смерті спадщину на підставі заповіту від 05.10.2010 року. ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 та є правонаступником померлої, яка була позивачем у вказаній справі. Подальше збереження арешту на 1/2 частину домоволодіння, яка належала позивачці ОСОБА_3 , не має жодного практичного сенсу та правових підстав, цей арешт порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 , як правонаступника та спадкоємця за заповітом померлої ОСОБА_3 , що підтверджено листом нотаріальної контори від 24.10.2022 року та не дає можливості ОСОБА_1 отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Крім того, позивач наголосив, що оскільки Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна більше не діє, то державні реєстратори мають виключити запис про арешт з цього реєстру. Але оскільки заходи забезпечення позову мають бути скасовані лише частково, то, на думку позивача, одночасно має бути внесений запис до діючого Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині арешту, який зберігається.

Рух справи висвітлену у відповідних ухвалах суду.

Позивач та його представник адвокат Крячко О.В. в судових засіданнях підтримували позовні вимоги в повному обсязі та просили суд задовольнити позов. 20.09.2023 року звернулися до суду з письмовою заявою, в якій просили провести судове засідання, призначене на 20.09.2023 року без їхньої участі та задовольнити позов.

Відповідачі ОСОБА_4 та Харківська міська рада в судове засідання не з`являлися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача ОСОБА_4 , відповідно до відомостей з Реєстру територіальної громади міста Харкова та, та за юридичною ардесою Харківської міської ради. Причини неявки відповідачі суду не повідомляли, будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило, в установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк відповідачі не подали до суду відзив на позовну заяву.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оскільки відповідачі своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалися, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надали, заяв та клопотань від відповідачів не надходило, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Дослідивши надані стороною позивача і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд вважає необхідним зазначити наступне.

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебувала на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2001 року заяву позивача ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на домоволодіння, що належить ОСОБА_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.09.2002 року позов задоволено частково. Усунуто порушене право власності ОСОБА_3 , зобов`язано ОСОБА_2 знести самовільно збудовану прибудову до його частини будинку АДРЕСА_1 . Зобов`язано ОСОБА_2 знести стіну сараю літ. «Г», йому належної, на відстані не менше одного метра від забору домоволодіння ОСОБА_3 . Знести самовільно збудовану прибудову та зміщення стіни сараю ОСОБА_2 зробити за свій рахунок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 суму 8 грн. 50 коп. сплаченого судового збору, а також суму 338 грн. 60 коп. на користь ОСОБА_3 , сплачену нею за проведення будівельно-технічної експертизи. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 800 грн. матеріальної шкоди. Рішення суду набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи сторонами по вказаній цивільній справі були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 01.02.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1562).

Позивач ОСОБА_1 прийняв після її смерті спадщину на підставі заповіту від 05.10.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори Зоріною Н.М., реєстровий № 4-1750, шляхом звернення з відповідною заявою від 20.07.2011 року до нотаріальної контори.

Четвертою Харківською міською нотаріальною конторою 14.08.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що 27.02.2001 року був накладений арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 (частка, на яку накладено арешт, не вказана), де власником зазначений ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 5606890.

Як наголошено у п. 9 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу. При цьому із заявою про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні у справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При зверненні до суду ОСОБА_1 посилався на порушення своїх прав, як спадкоємця ОСОБА_3 , оскільки він позбавлений можливості успадкувати майно через накладений на нього арешт.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Аналіз норм цієї статті дає підстави для висновку, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (пункт 4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5).

Відповідно до матеріалів справи нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з накладенням арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 (частка, на яку накладено арешт, не вказана), де власником зазначений відповідач ОСОБА_2 , реєстраційний номер обтяження 5606890.

З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на майно, а саме 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , через накладений на арешт (в тому числі і на частку спадкодавця), що призводить до порушення його прав, як спадкоємця ОСОБА_3 , суд вважає, що позов в частині позовних вимог позивача про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , а також про скасування арешту на 1/2 частину житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 ), власником якого була ОСОБА_3 , який був накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2001 року, - підлягає задоволенню.

В частині позовних вимог про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис № 5606918 від 05.09.2007 року про накладення арешту - на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 ) відповідно до ухвали Фрунзенського районного суду м, Харкова від 27.02.2001 року та про внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про арешт 1/2 частки житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 ), власником якої є ОСОБА_2 , суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, що набрало законної сили.

З огляду на викладене, задоволення судом позовної вимоги позивача про скасування арешту на 1/2 частину житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 ), власником якого була ОСОБА_3 , який був накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2001 року, є підставою для державної реєстрації припинення обтяження на вказану частину домоволодіння та, відповідно, зміни обтяження, що існує, щодо запису про арешт 1/2 частки житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 ), власником якої є ОСОБА_2 .

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

З огляду на викладене, оцінивши надані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , що діє через представника - адвоката Крячка Олега Володимировича до ОСОБА_2 , Харківської міської ради про визнання права власності та скасування арешту - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати арешт на 1/2 частину житлового будинку (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_1 ), власником якого була ОСОБА_3 , який був накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.02.2001 року.

В іншій частині позов залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової карти платника податків, - не відомий, серія та номер паспорта - не відомі, місце проживання (перебування): АДРЕСА_5 .

Відповідач - Харківська міська рада, , місцезнаходження: м. Харків, майдан Конституції, 7.

Повне рішення складено 25 вересня 2023 року.

Суддя О.В. Федорова