печерський районний суд міста києва
Справа № 536/286/23-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Соколова О.М.,

при секретарі судових засідань: Матвійчуку В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі до відкриття провадження у справі, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 20 лютого 2023 року цивільну справу № 536/286/23-ц за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі до відкриття провадження у справі, передано за підсудністю до Печерського айонного суду м. Києва.

16.03.2023 року на адресу Печерського районного суду м. Києва за підсудністю надійшла вищевказана заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі до відкриття провадження у справі, в якій остання просить витребувати у АТ КБ «Приватбанк» (юридична адреса: м.Київ вул.Грушевського,1-Д) договір SAMDNWFC9 від 11 серпня 2014, детальний розрахунок щодо заборгованості, де зазначено загальна та прострочена заборгованість по тілу кредиту, відсоткам, комісіям, штрафним санкціям (довідка про заборгованість), інформація про рух коштів за наявними договорами (виписка по рахунку за кредитом).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20 березня 2023 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до відкриття провадження у справі - повернуто до Кременчуцького районного суду Полтавської області для виконання вимог ч.ч. 5-11 ст.272, ч. 3 ст.31 ЦПК України.

28 серпня 2023 року матеріали цивільної справи № 536/286/23-ц повернулися на адресу Речерського районного суду м. Києва та 18 вересня 2023 року були передані судді Соколову О.М.

Сторони в судове засідання не з`явились, про місце, день і час розгляду заяви повідомлялись належним чином.

У відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 118 ЦПК України суд за клопотанням заявника може забезпечити докази без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи, якщо неможливо встановити, хто є або стане такими особами, а тому враховуючи наведене та дослідивши матеріали надані в обґрунтування заяви, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви особи, яка може набути статусу позивача про забезпечення доказів до подання позовної заяви слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в порядку ст.ст. 116, 117 ЦПК України про забезпечення доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Разом з тим, таких даних в заяві про забезпечення доказів не зазначено та суду не надано.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Положеннями ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 116 ЦПК, України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

Згідно з ст. 118 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається, зокрема докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів, спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази.

Зі змісту вказаних статтей вбачається, що у вказаній заяві, мають бути зазначені: обставини, що можуть бути підтверджені доказами, які необхідно забезпечити. Ці обставини повинні належати до предмета доказування у справі; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим; справа для якої потрібні ці докази, або з якою метою потрібно їх забезпечити. Крім того, у заяві потрібно обґрунтувати що особа вчинила всі можливі заходи для отримання необхідних відомостей , однак через обставини, які не залежать від волевиявлення особи чи перебувають поза межами її контролю чи правомірного впливу, отримати запитувані відомості не виявилось можливим та при цьому існує загроза, що в подальшому останні можуть бути втраченими.

Заявник не обґрунтувала, що подання потрібних доказів може стати не можливим або ускладненим під час судового провадження.

Тобто, заявником не наведено жодних доказів, що даний засіб доказування може бути втраченим або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

При цьому, заявник не зазначає предмет майбутньої позовної заяви, а тому на даному етапі не можливо встановити обсяг доказування, як наслідок - необхідність забезпечення саме запропонованих заявником доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Крім того, заявник з метою отримання вказаної інформації може звернутись до суду із заявою про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, відносно ОСОБА_1 в порядку глави 12 ЦПК України та відповідно до положень Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Враховуючи, що суду не надано доказів того, що є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі до відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 116 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі до відкриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Суддя О.М.Соколов