Справа № 314/2495/23
Провадження № 2/314/710/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб цивільну справу № 314/2495/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна, Вільнянський відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Шевченко К.О. звернулась до Вільнянського районного суду Запорізької області із позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову зазначила, що 11.04.2022 головним державним виконавцем Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (нині Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) Біченко Л.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68768141 на виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 33771, вчиненого 22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., яким з неї стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" заборгованість у розмірі 16410,45 грн. Про наявність виконавчого напису позивачці стало відомо у відділенні АТ КБ "ПРИВАТБАНК" при спробі зняття коштів з карткового рахунку, на який в рамках виконавчого провадження було накладено арешт.

Вважає, що вищевказаний виконавчий напис вчинений з численними грубими порушеннями законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що, що, по-перше, на момент вчинення виконавчого напису законом не було передбачено права його вчиняти на кредитних договорах, які нотаріально не посвідчувалися, по-друге, відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень кредитного договору, по-третє, у нотаріуса на час вчинення ним виконавчого напису були відсутні документи, які свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 09.06.2023 справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників та на виконання вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Солонець Тамари Миколаївни належним чином завірені копії нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису від 22.12.2021 № 33771 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами"заборгованості у розмірі 16410,45 грн. та від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами"належним чином завірені копії документів, які подавались приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. для вчинення виконавчого напису від 22.12.2021 № 33771 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами"заборгованості у розмірі 16410,45 грн. Сторонам надано строк для надання відзиву, пояснень, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалою суду від 09.06.2023 задоволено заяву адвоката Шевченко К.О. в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинено стягнення за виконавчим провадженням № 68768141, відкритим головним державним виконавцем Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Біченко Людмилою Павлівною з примусового виконання виконавчого напису № 33771 від 22.12.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаївною, про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами"заборгованості у розмірі 16410,45 грн..

18.07.2023 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами"надійшли належним чином завірені копії кредитного договору № 75457611 від 31.05.2021, виписки з рахунку ОСОБА_1 та договору факторингу № 1911 від 19.11.2021 з реєстром заборгованості, на підставі яких приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис від 22.12.2021 № 33771.

Крім того, 18.07.2023 від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами"надійшла письмова заява про визнання позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а також стягнення судового збору у сумі 537,00 грн. за подання позовної заяви та 268,40 грн. за подання заяви про забезпечення позову (інші 50% повертаються позивачу з державного бюджету у порядку ч. 1 ст. 142 ЦПК України).

Визначений ч. 3 ст. 279 ЦПК України строк для реалізації особами своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків сплив.

Відповідач та треті особи у наданий судом строк та станом на момент розгляду справи своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не скористались, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, відтак відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приймає визнання відповідачем позову в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яке не суперечить змісту закону та не порушує права сторін, тому ухвалює рішення про задоволення позову в цій частині.

З матеріалів справи вбачається, що 31.05.2021 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" укладено договір позики № 75457611, відповідно до якого позивач отримала кредит у розмірі 6000,00 грн. строком на 20 днів з виплатою відсотків у розмірі 1229,94 % річних.

22.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 33771, про стягнення із ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 75457611 від 31.05.2021, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", правонаступником всіх прав і обов`язків якого за договором факторингу № 1911 від 19.11.2021.2020 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами",заборгованості за вказаним кредитним договором, а також стягнуто з боржника на користь стягувача плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача за вказаним виконавчим написом, становить 16410,45 грн.

За вказаним виконавчим написом нотаріуса головним державним виконавцем Вільнянського відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Біченко Л.П. відкрито виконавче провадження № 68768141 за постановою від 11.04.2022.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 вказаного Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п. 1.2 гл. 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів"), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України "Про нотаріат". Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст. 88 Закону України "Про нотаріат" умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017 колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 "Про судове рішення в адміністративній справі", згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Київський апеляційний адміністративний суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, з моменту її прийняття.

Ухвалою від 06.03.2017 у справі № 826/20084/14 Вищий адміністративний суд України відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 та до закінчення касаційного розгляду зупинив її виконання.

Касаційний розгляд справи було закінчено винесенням ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, яка згідно інформації ЄДРСР України була опублікована 13.11.2017. Тобто на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису дія постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 була відновлена.

Встановлено, що резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" № 23 від 21.03.2017. Резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України" № 92 від 24.11.2017.

Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає саме Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку та підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 зі змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 2075 від 11.11.1999, № 693 від 24.04.2000 та № 1602 від 29.11.2001.

Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів нотаріально посвідчених договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Для вчинення виконавчого напису відповідачем до приватного нотаріуса був поданий кредитний договір № 75457611 від 31.05.2021, який був нотаріально не посвідчений. Вказана обставина визнана відповідачем, а тому на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

З огляду на вказане, подані відповідачем для вчинення виконавчого напису документи не відповідали вимогам, які пред`являються вище приведеним Переліком, а, отже, в момент вчинення виконавчого напису 22.12.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення.

Висновки суду у цій частині узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17, відповідно до якої кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до Переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, а порушення нотаріусом порядку вчинення нотаріусом виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, неможливість вчинення виконавчого напису у цій справі була обумовлена й іншими обставинами.

Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

В постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15-ц зазначено, що при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена також Верховним Судом України у справі № 6-887цс17.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється таким чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

У постанові від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Згідно з правовими висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.11.2021 у справі № 758/14854/20, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Відповідачем визнано, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник не мав безспірної заборгованості перед стягувачем, а також, що стягувачем не направлялась вимога боржникові про погашення суми заборгованості за кредитом (усунення порушень вимог кредитного договору), а тому вказані обставини на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Отже, враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, а також, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, в також той факт, що вказані обставини визнані відповідачем, суд приходить висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.

За положеннями ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Зважаючи, що при подачі позову до суду ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн., а також за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 536,80 грн., тобто на загальну суму 1610,40 грн., суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути позивачу 50% від суми сплаченого судового збору.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 50% судового збору, сплаченого нею за подання позову та заяви про забезпечення позову до суду, у сумі 805,20 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 142 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" (, адреса місцезнаходження: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9А, офіс 203), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Тамара Миколаївна (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), Вільнянський відділ державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса місцезнаходження: Запорізька область, Запорізький район, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 4), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 33771 від 22.12.2021 про стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами"заборгованості у розмірі 16410,45 грн., вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Солонець Тамарою Миколаїваною, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" (, адреса місцезнаходження: Київська область, м. Ірпінь, вул. Стельмаха, 9А, офіс 203) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 805,20 грн.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 168) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 50 % сплаченої суму судового збору у розмірі 536,80 грн., що нею був перерахований, отримувач: ГУК у Зап.обл./ТГ м. Вільнянськ/22030101, код отримувача: 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), призначення платежу *;101; НОМЕР_1 ; Судовий збір за позовом ОСОБА_1 Вільнянський районний суд Запорізької області, номер квитанції від 05.06.2023.

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 168) повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 50 % сплаченої суму судового збору у розмірі 268,40 грн., що нею був перерахований, отримувач: ГУК у Зап.обл./ТГ м. Вільнянськ/22030101, код отримувача: 37941997, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), призначення платежу *;101; НОМЕР_1 ; Судовий збір за позовом ОСОБА_1 Вільнянський районний суд Запорізької області, номер квитанції від 05.06.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

22.09.2023