Провадження №: 2/755/6061/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" вересня 2023 р.суддя Дніпровського районного суду м. Києва Савлук Т.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачів Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вивчивши матеріли позовної заяви разом з долученими до неї додатками на предмет дотримання вимог цивільного процесуального законодавства, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданнями цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. (ч. 1, 2 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України )

Кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. ( ч. 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України )

Відповідно до прохальної частини позовної заяви, ОСОБА_1 пред`явила позов до відповідачів Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП», з вимогами: «Стягнути з відповідача 2: Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ України» на користь позивача: ОСОБА_1 страхове відшкодування, в розмірі 57 497,37 гривень.

Стягнути з відповідача 1: ОСОБА_2 та відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП» франшизу в розмірі 2600,00 гривень та завдану моральну шкоду в розмірі 10 000,00 гривень, а всього 12 600,00 гривень»

Відповідно до частини першої ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 19 Цивільного процесуального кодексу України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 26 - 30 Цивільного процесуального кодексу України).

Виходячи з поняття підсудність у цивільному судочинстві як розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ, підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Звертаючись до Дніпровського районного суду м. Києва, позивач зазначила, що враховуючи те, що шкода заподіяна на адміністративній території Дніпровського району міста Києва, за адресою: АДРЕСА_1 , тому наявні підстави для розгляду даної справи Дніпровським районним судом м. Києва, відповідно до ч. 6 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 6 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, встановлено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи або юридичних осіб, можуть пред`являтися також за місцем заподіяння шкоди.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування) (стаття 4 Закону України «Про страхування»).

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. (статті 9 Закону України «Про страхування»)

У відповідності до п 12.1. ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно зі статтею 16 Закону України «Про страхування», статтею 979 Цивільного кодексу України договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Страхове відшкодування - грошова сума, що виплачується страховиком за умовами майнового страхування і страхування відповідальності з настанням страхового випадку.

При цьому визначення підсудності справ, що виникають із договорів страхування відбувається як за загальними правилами підсудності, тобто за місцезнаходженням відповідача (ст.27 Цивільного процесуального кодексу України), так і альтернативними.

Позивач звернулася до суду з позовом на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та просить стягнути з Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ України» на її користь саме різницю суми між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а з відповідачів ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП» франшизу в розмірі 2600,00 гривень.

Таким чином, частина 6 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України у даних правовідносинах не може бути застосована, оскільки відповідачі Приватне акціонерне товариство страхова компанія «ПЗУ Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП», не є завдавачами шкоди, а виконують виключно договірне зобов`язання за договором страхування.

Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з ч. 15 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

В той же час, позивач зазначила, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до юрисдикції Рівненського районного суду Рівненської області.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача Приватне акціонерне товариство страхова компанія «ПЗУ Україна» є: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 40, що територіально відноситься до Шевченківського району міста Києва, а місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП» є: 33016, м. Рівне, вул. Євгена Коновальця, буд. 11, кв. 40, що територіально відноситься до юрисдикції Рівненського районного суду Рівненської області.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, не підсудна Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки місцезнаходження відповідачів територіально не відноситься до Дніпровського району м. Києва, тому виходячи з предмету позову цивільна справа підлягає розгляду за місцезнаходження відповідачів, а саме: ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю №РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП», тобто в межах юрисдикції Рівненського районного суду Рівненської області.

Керуючись статтями 2, 4, 27, 28, 31, 260, 354 Цивільного процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу № 755/13092/23 (провадження № 2/755/6061/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства страхова компанія «ПЗУ Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ТРАНС-ГРУП» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, передати за підсудністю до Рівненського районного суду Рівненської області, для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

Суддя: