ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 639/7637/21 Номер провадження 22-ц/814/667/23Головуючий у 1-й інстанції Баркова Н.В. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 січня 2022 року, постановлену суддею Барковою Н.В., дата складення ухвали 27 січня 2022 року

у справі за поданням державного виконавця Холодногірсько-Нобоваварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Харків) Крапив`янської Вікторії В`ячеславівни, боржник: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,-

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2021 року державний виконавець Холодногірсько-Нобоваварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Харків) Крапив`янська Вікторія В`ячеславівна звернулася до суду з поданням, в якому зазначені боржник: ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в якому просила суд з метою виконання рішення суду вирішити питання про визначення за боржником у ВП №59185916 ОСОБА_2 частки квартири, яка на праві спільної сумісної власності належить боржнику, з метою примусового виконання виконавчого листа №639/37/19, виданого 13.05.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ГУ ПФУ України в Харківській області про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1177 829,12 грн., за яким 24.05.2019 року було відкрито виконавче провадження №59185916, для подальшого опису, арешту і реалізації частки квартири та її продажу на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості.

10.01.2022 року заінтересованою особою ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Холодногірсько-Нобоваварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання права власності на майно, зняття арешту з нерухомого майна та виключення майна з постанови про опис майна (коштів) боржника у цивільній справі № 639/7637/21 за поданням державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (а.с. 7476).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 січня 2022 року залучено до участі у справі Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (а.с. 113).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 січня 2022 року зустрічна позовна заява ОСОБА_1 , подана у цивільній справі за поданням державного виконавця Холодногірсько-Нобоваварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Крапив`янської Вікторії В`ячеславівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - повернути заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що зустрічна позовна заява подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, що є підставою для повернення зустрічного позову на підставі п1 частини 4 статті 185 ЦПК України. Цивільні справи розглядаються судом виключно в порядку, встановленому ЦПК України, яким, в тому числі, встановлено вимоги до форми та змісту заяви, з якою особа має право звернутись до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу. Статтею 193 ЦПК України передбачено, що саме відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Так, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи, що зазначено в ч.1 ст. 42 ЦПК України. При цьому відповідно до ч.1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Пунктом 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України передбачено, що позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано. Заінтересована особа ОСОБА_1 не є відповідачем у справі за поданням державного виконавця, що розглядається, отже у неї відсутня процесуальна дієздатність для пред`явлення зустрічного позову. За змістом ЦПК України право пред`явлення зустрічного позову передбачено для відповідача під час розгляду справи в позовному провадженні на відповідній стадії (Розділ ІІІ ЦПК України) і відсутнє під час вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, які врегульовані Розділом VI ЦПК України і яким, в тому числі, визначено порядок розгляду питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (ст. 443 ЦПК України).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при постановленні ухвали судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме вказано про відсутність у скаржника процесуальної дієздатності, однак, об`єктивною є та обставина, що зустрічна позовна заява у справі №639/7637/21 подана та підписана особисто ОСОБА_1 , яка має повну цивільну дієздатність, яка жодним чином не обмежена, має право на звернення до суду з метою захисту своїх майнових прав. Вказує, що суд першої інстанції застосував надмірний формалізм при оцінці процесуального статусу особи, яка завертається до суду, що призвело до обмеження права доступу до суду ОСОБА_1 , що є прямим порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Також посилається на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 року у справі №183/1617/16 щодо поняття «сторона у спорі», а також на постанову Верховного Суду від 15.09.2021 року у справі №367/2656/20 щодо прав заявників на судових захист, у тому числі у справах окремого провадження. Вказує, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали неправильно застосовані норма матеріального права щодо визначення кола осіб, тобто учасників цивільної справи, які мають право звертатися до суду, зокрема, із зустрічним позовом з метою захисту своїх прав та інтересів, з огляду на відсутність чіткої заборони на це в нормах законодавства, що не має трактуватися проти скаржника ,т.я. буде свідчити про обмеження права на доступ до суду, а отже, рішення є незаконним. Також вказує, що відповідно до вимог ст. 290 ЦПК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Вважає, що майно, на яке накладено арешт та про визначення частки якого за боржником просить державний виконавець ВДВС у своєму поданні є власністю скаржника, що у сукупності з відсутністю чіткого законодавчого визначення сторони у даній категорії справ, дає підстави та право для звернення до суду з метою захисту своїх законних майнових прав, зокрема, із зустрічною позовною заявою, з огляду на те, що обидві позовні вимоги взаємопов`язані між собою безпосередньо, на підставі того, що стосуються одного і того самого майна, яке у даному випадку є спірним. Також вказує на те, що у справі було порушено порядок визначення складу суду для розгляду справи, що є безумовною підставою для скасування судового рішення, як прийнятого судом, який не сформований у відповідності до закону, що у сукупності з неправильним тлумаченням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 14/0/9-22 від 25.03.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської області), відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд.

З 01.08.2022 року дана справа перебувала у провадженні головуючого судді доповідача Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М. (а.с. 188).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09.03.2023 року у даній справі відкрите апеляційне провадження ( а.с. 217).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 15.03.2023 року справа призначена до апеляційного розгляду на 23.05.2023 року, без повідомлення учасників справи (а.с. 218-219).

З 12.05.2023 року дана справа перебуває у провадженні головуючого судді доповідача Полтавського апеляційного суду Дорош А.І. (а.с. 224-225).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 17.05.2023 року дана справа призначена до апеляційного розгляду на 25.09.2023 року о 10 год. 20 хв., з повідомленням учасників справи (а.с. 226).

У судове засідання до суду апеляційної інстанції 25.09.2023 року не з`явилися учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 02.09.2023 року судових повісток про виклик до суду на у цивільній справі їх офіційні електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (а.с. 227-232). Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 17.05.2023 року розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, державний виконавець Холодногірсько-Нобоваварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Крапив`янська В.В. звернулася до суду з поданням, зазначивши боржником: ОСОБА_2 , заінтересованими особами: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15.11.2021 року подання державного виконавця Холодногірсько-Нобоваварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Крапив`янської Вікторії В`ячеславівни, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами - прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні (а.с. 23).

Заінтересованою особою ОСОБА_1 10.01.2022 року під час розгляду подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, подано зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Холодногірсько-Нобоваварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, про визнання права власності на майно, зняття арешту з нерухомого майна та виключення майна з постанови про опис майна (коштів) боржника у цивільній справі № 639/7637/21 за поданням державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

У судовому засіданні 27.01.2022 року державний виконавець Холодногірсько-Нобоваварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Крапив`янська В.В. заперечувала проти прийняття зустрічного позову, оскільки це не передбачено вимогами ЦПК України.

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно- процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Постановляючи ухвалу про повернення зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що розділом VII ЦПК України врегульовано судовий контроль за виконанням судових рішень.

Так, відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Отже, розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення державного чи приватного виконавця з поданням до суду, який встановлює окремий процесуальний режим розгляду цих справ.

У частині першій статті 446 ЦПК України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року).

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Згідно ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Частина 1 ст.194 УПК України передбачає, що зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 175 і 177 цього Кодексу.

Отже, вказані статті ЦПК знаходяться у Розділі ІІІ. «Позовне провадження» та регламентують пред`явлення зустрічного позову у справі позовного провадження.

Суд першої інстанції, виходячи з того, що за змістом ЦПК України право пред`явлення зустрічного позову передбачено для відповідача під час розгляду справи у позовному провадженні на відповідній стадії (Розділ ІІІ ЦПК України) і відсутнє під час вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, які врегульовані Розділом VI ЦПК України і яким, в тому числі, визначено порядок розгляду питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами (ст. 443 ЦПК України), прийшов до правильного висновку про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що при постановленні ухвали судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а саме вказано про відсутність у скаржника процесуальної дієздатності, однак, об`єктивною є та обставина, що зустрічна позовна заява у справі №639/7637/21 подана та підписана особисто ОСОБА_1 , яка має повну цивільну дієздатність, яка жодним чином не обмежена, має право на звернення до суду з метою захисту своїх майнових прав, то ці доводи не заслуговують на увагу та не є підставою для скасування законного і обгрунтованого судового рішення, оскільки, не заперечуючи право особи на захист порушеного права, особа повинна діяти в межах прав та обов`язків, передбачених ЦПК України. Подана зустрічна позовна заява не може бути розглянута у даній справі, яка відкрита за правилами Розділу VІ. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) у зв`язку з надходженням до суду подання державного виконання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, що передбачено ст. 443 вказаного розділу ЦПК України, оскільки позовне провадження передбачає певний порядок розгляду спорів та вчинення відповідних процесуальних дій, дотримання процесуальних строків тощо. Розділ VІ. Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) регламентує вирішення процесуальних питань, які виникли у зв`язку з виконанням, зокрема, ухвалених судових рішень. Подана зустрічна позовна заява та подання державного виконавця відносяться до різних стадій цивільного процесу, відносяться до різних категорій цивільних справ, передбачають участь відповідних учасників справи, законодавець визначив певний порядок їх повідомлення та участі у судових засіданнях, наслідки неявки у судове засідання, строки їх розгляду.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції застосував надмірний формалізм при оцінці процесуального статусу особи, яка завертається до суду, що призвело до обмеження права доступу до суду ОСОБА_1 , що є прямим порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, то ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки вимоги ЦПК України підлягають виконанню, ОСОБА_1 не позбавлена права звернутися до суду з відповідною позовною заявою на захист порушеного права з дотриманням вимог ЦПК України.

Посилання на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 року у справі №183/1617/16 щодо поняття «сторона у спорі» не може бути прийнято до уваги, оскільки у п. 138 цієї постанови вказано, що для цілей застосування частини третьої та четвертої статті 267 ЦК України поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач (частина перша статті 30 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій; частина перша статті 48 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду); тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. У даному випадку ОСОБА_1 пред`явила зустрічну позовну заяву при розгляді судом подання державного виконавця, які не можуть бути розглянуті в одному провадженні.

Посилання на постанову Верховного Суду від 15.09.2021 року у справі №367/2656/20 щодо прав заявників на судових захист, у тому числі у справах окремого провадження, не може бути прийнято до уваги. У вказаній справі суди дійшли помилкового висновку про те, що ЦПК України не передбачає можливості встановлення судом факту смерті особи на території іноземної держави. Помилковість таких висновків полягає у тому, що невизначеність норм процесуального права не може тлумачитись проти заявників і обмежувати їх право на судовий захист, у тому числі у справах окремого провадження, оскільки в Україні юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали неправильно застосовані норма матеріального права щодо визначення кола осіб, тобто учасників цивільної справи, які мають право звертатися до суду, зокрема, із зустрічним позовом з метою захисту своїх прав та інтересів, з огляду на відсутність чіткої заборони на це в нормах законодавства, що не має трактуватися проти скаржника ,т.я. буде свідчити про обмеження права на доступ до суду, а отже, рішення є незаконним, то ці доводи не заслуговують з підстав вище викладених.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до вимог ст. 290 ЦПК України право на захист особа здійснює на свій розсуд, що майно, на яке накладено арешт та про визначення частки якого за боржником просить державний виконавець ВДВС у своєму поданні є власністю скаржника, що у сукупності з відсутністю чіткого законодавчого визначення сторони у даній категорії справ, дає підстави та право для звернення до суду з метою захисту своїх законних майнових прав, зокрема, із зустрічною позовною заявою, з огляду на те, що обидві позовні вимоги взаємопов`язані між собою безпосередньо, на підставі того, що стосуються одного і того самого майна, яке у даному випадку є спірним, то ці доводи також не заслуговують на увагу, оскільки є помилковим твердження, що обидві позовні вимоги взаємопов`язані між собою безпосередньо та підлягають розгляду в одному провадженні.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що у справі було порушено порядок визначення складу суду для розгляду справи, що є безумовною підставою для скасування судового рішення, як прийнятого судом, який не сформований у відповідності до закону, що у сукупності з неправильним тлумаченням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права призвело до прийняття незаконного судового рішення, оскільки згідно Інструкції з діловодства у місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України №814 від 20.08.2019 року, та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №30 від 26.11.2010 року, зустрічні позови у судовій справі, у якій відкрито провадження, що надійшли до суду, передаються раніше визначеному в судовій справі головуючому судді. Як вбачається зі змісту зустрічної позовної заяви, вона подана ОСОБА_1 безпосередньо на ім`я головуючого судді Баркової Н.І., у провадженні якої перебувало подання державного виконавця Холодногірсько-Нобоваварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Харків) Крапив`янської В.В. про визначення частки майна боржника ОСОБА_2 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, тобто, порушень автоматизованого розподілу зустрічної позовної заяви не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги також не заслуговують на увагу та не дають підстав для скасування судового рішення.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 27 січня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2023 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов