Справа № 715/2296/23
Провадження № 2/715/495/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівець,кої області

в складi: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Затолошна Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ТОВ «Чернівцігаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ в сумі 2 875,37 грн.

Від представника позивача ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, за відсутністю предмета спору. Крім того, представник позивача просив суд стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по справі, зокрема, витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак, звернулася до суду із заявою в якій просила зменшити суму витрат на правову допомогу, зважити на її похилий вік та майновий стан, а також просила справу розглянути в її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Встановлено, що ухвалою суду від 25 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом ТОВ «Чернівцігаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за породний газ в сумі 2 875,37 грн. та призначено справу до судового розгляду на 22 серпня 2023 року.

17 серпня 2023 ороку від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутніть, в якій вона просила суд відмовити у задоволенні позову, при цьому посилалася на те, що нею повністю сплачено заборгованість за спожитий газ. Крім того, нею надано квитанцію про сплату боргу в сумі 2875,37 грн.

08 вересня 2023 року представник позивача подав суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, за відсутністю предмета спору. При цьому просив суд стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по справі та витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №13/51-04, провадження N 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Згідно висновку Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі №638/3792/20 провадження №61-3438сво21, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Судом встановлено, що після пред`явлення даного позову, відповідачем в добровільному порядку відшкодовано кошти в сумі 2 875,37 грн., тому між сторонами не залишилося неврегульованих питань, тобто предмет спору між сторонами відсутній, що унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову.

Відповідно до п. 2 ч.1, ч. 1, ч. 2 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Оскільки представником позивача подана заява про закриття провадження в справі, підстав для відмови в прийнятті вказаної заяви не встановлено, а тому дана заява підлягає задоволенню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно платіжної інструкції № 41560 від 04 липня 2023 року позивач ТОВ «Чернівцігаз збут» при поданні до суду позову сплатив 2415,60 грн. судового збору. У зв`язку з закриттям провадження, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету сплачений ним судовий збір в сумі 2415,60 грн.

Крім того, позивачем до позову надана платіжна інструкція № 35954 від 10 травня 2023 року про сплату 268,40 гривень судового збору за заявою про видачу судового наказу. Встановлено, що дійсно, в провадженні суду перебувала справа за заявою позивача про видачу судового наказу про стягнення із відповідача заборгованості, що є предметом спору в даному позові. Разом з тим, ухвалою суду від 13.06.2023 року судовий наказ скасовано. Законом про судовий збір не передбачено повернення судового збору заявнику у разі скасування судового наказу. Тому така квитанція позивачем не може подаватися для підтвердження сплати судового збору при зверненні до суду із позовом.

При цьому слід зазначити, що вказані обставини судом встановлено під час розгляду справи, однак, враховуючи те, що провадження у справі закривається за клопотанням позивача, за відсутністю предмета сопору, судовий збір підлягає поверненню з державного бюджету позивачу, тому на даний час недоцільно залишати позов без руху на підставі ч.ч.11-13 ст. 187 ЦПК України.

Вирішуючи вимоги позивача про стягнення із відповідача витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.

Частина третя статті 142 ЦПК України визначає, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Правовий аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що у разі відмови позивача від позову, понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача, за виключенням, якщо позивач не підтримує свої вимоги унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову.

Одним із основних принципів цивільного судочинства є диспозитивність, зокрема стаття 13 ЦПК України зобов`язує суд розглядати справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог (відповідно суд касаційної інстанції у межах доводів та вимог касаційної скарги, та перевіряти законність судових рішень лише в межах вимог заявлених у суді першої інстанції), а учаснику справи надає право розпоряджатися своїми правами, у тому числі вчиняти чи не вчиняти ті чи інші процесуальні дії, на власний розсуд.

З матеріалів справи убачається, що після відкриття провадження у справі, представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, мотивуючи її тим, що відповідачка ОСОБА_1 після пред`явлення до неї позову, відкриття провадження у справі, остання повністю сплатила борг, у зв`язку з чим зникли підстави з приводу яких позивач змушений був звернутися до суду за захистом порушеного права, а тому вони не мають наміру підтримувати заявлені позовні вимоги.

Виходячи із аналізу положень частини третьої статті 142 ЦПК України у поєднанні із статтею 255 ЦПК України, закриття провадження у справі з підстав відсутності предмета спору пункт 2 частини першої статті 255 ЦПК України не є відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України підставою для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним судових витрат, а тому, у стягненні понесених позивачем витрат на правову допомогу із відповідача слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 142, 255, 258, 260, 353 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природній газ, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Повернути позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» з державного бюджету судовий збір, сплачений при подачі позову на рахунок Казначейства України (отримувач ГУК Глибоцька ТГ/22030101, код отримувача 37836095 р/р UA4063002, код 39584988) згідно платіжного доручення № 41560 від 04 липня 2023 року в сумі 2415,60 грн.

У задоволенні вимог про стягнення витрат на правову допомогу та повернення сплаченого судового збору в сумі 268,40 гривень - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суд, через Глибоцький районний суд шляхом подачі в 15-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя