Справа № 2-1087/11 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/811/659/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мікуш Ю.Р.

суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

секретар Іванова О.О.

з участю заявника ОСОБА_1 та його представників-адвоката Яцишина А.В., адвоката Бельського Р.Л., представників позивача та третіх осіб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 -адвоката Яцишина Андрія Володимировича на ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 14 лютого 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №2-1087/11 за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1 за участю третіх осіб: Львівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про демонтаж гаражу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, Львівської міської ради, Виконавчого комітету Львівської міської ради за участю третіх осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»,- про визнання права власності

в с т а н о в и в:

27.09.2022 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова 16.11.2012 року у справі №2-1087/11 таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивує тим, що 16.11.2012 року Галицьким районним судом м. Львова винесено рішення згідно якого зобов`язано його за власні кошти демонтувати самовільно влаштований гараж у подвір`ї будинку АДРЕСА_1 . Відповідно до рішення Апеляційного суду Львівської області від 21.03.2013 року Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16.11.2012 року в частині зобов`язання змінено та зазначено, що демонтаж слід здійснити крім стін, які служать підпірними. В решті рішення суду залишено без змін.

На виконанні у Галицькому ВДВС у м. Львові знаходиться виконавче провадження ВП 69359431 з примусового виконання виконавчого листа № 2 -1087/11, датованого Галицьким районним судом м. Львова 16 листопада 2012 року про демонтаж гаража.

Заявник ОСОБА_1 зазначає, що він намагався виконати рішення суду та вживав заходів для його виконання, однак враховуючи, що дві стіни досліджуваного гаража і частина третьої є водночас конструктивними елементами і гаража і підпірної стіни, і частина третьої є водночас конструктивними елементами і гаража і підпірної стіни, здійснити демонтаж гаража на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 без шкоди для міцності підпірної стіни неможливо. Згідно висновку спеціалізованих організацій, виконання рішення суду може привести до аварії і заподіяння великої матеріальної шкоди щодо його цілісності, мешканцям будинку. Крім цього, будинок є пам`яткою історико-архітектурного мистецтва, що потребує особливого ставлення до його цілісності. Демонтаж окремих елементів об`ємної будівельної конструкції неминуче призведе до зсуву грунту пагорба та змусить районну адміністрацію до пошуку значних коштів бюджетного фінансування на облаштування нової підпірної стіни від зсуву грунту пагорба, що з позиції розумності, справедливості та інтересів територіальної громади недоречне та недоцільне з огляду на марнотратство значних бюджетних коштів.

Просить заяву задовольнити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 14.02.2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №2-1087/11 відмовлено за безпідставністю.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_1 -адвокат Яцишин А.В.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм чинного законодавства. Постановляючи ухвалу, суд не врахував, що виконання рішення може призвести до аварії і заподіяння великої матеріальної шкоди, що стверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи, а також відповідями двох спеціалізованих будівельних організацій. Судом в ухвалі не наведено жодної підстави, з якої заявнику відмовлено у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Просить скасувати ухвалу суду та постановити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа у справі №2-1087/11 таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

На виконання вимог ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК) головою Галицької РА Г.Гладяк надано відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві зазначається, що Галицька РА заперечує проти задоволення апеляційної скарги. Вважає, що до постановлення судового рішення, суд першої та апеляційної інстанції з`ясував всі обставини справи, належно дослідив висновки експертів, спеціалістів та ухвалив рішення, яке повинно виконуватися. Просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення боржника ОСОБА_1 та його представників-адвоката Яцишина А.В., адвоката Бельського Р.Л. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 , представника ЛМР- адвоката Качмар Ю.Ю., представника третьої особи ОСОБА_8 - адвоката Ярош В.В., третьої особи ОСОБА_3 на заперечення доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали цивільної справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 12.11.2012 року Галицьким районним судом м.Львова ухвалено рішення про задоволення позову ГРА у справі за позовом Галицької РА ЛМР до ОСОБА_1 , з участю третіх осіб про демонтаж гаражу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Галицької РА ЛМР, ЛМР, виконавчого комітету ЛМР з участю третіх осіб про визнання права власності на гараж. У зустрічному позові відмовлено.

21.03.2013 року Апеляційним судом Львівської області ухвалено рішення, яким змінено рішення Галицького районного суду м.Львова від 12.11.2012 року та прописано, що демонтаж слід здійснити крім стін, які служать підпірними.

На виконання рішення суду Галицьким районним судом м.Львова 16.11.2012 року видано виконавчий документ у справі №2-1087/11 про зобов`язання ОСОБА_1 за власні кошти демонтувати самовільно встановлений гараж у подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , зазначивши, що демонтаж слід здійснити, крім стін, які служать підпірними.

Справа з приводу виконання виконавчого документа слухалася судами всіх інстанцій неодноразово за заявами боржника ОСОБА_1 та на сьогоднішній день рішення суду не виконано.

Боржник ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою з приводу неможливості виконання виконавчого документа від 16.11.2012 року, посилаючись на висновки експертизи, спеціалістів спеціалізованих організацій.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що оскільки рішення суду набрало законної сили, тому відповідно до приписів ст.129-І Конституції України таке повинно бути обов`язково виконане, тому відсутні підстави про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч.2ст.432 ЦПК суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд апеляційної інстанції вважає, що мають місце інші причини, які унеможливлюють виконання рішення суду.

Відповідно до змісту рішення, яке набрало законної сили та виданого на його підставі виконавчого документа 16.11.2012 року у справі № 2-1087/11, боржник ОСОБА_1 зобов`язаний за власний кошт демонтувати самовільно встановлений гараж у подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , крім стін, які служать підпірними.

З метою виконання рішення суду, боржник ОСОБА_1 звертався до двох спеціалізованих будівельних організацій: будівельно-монтажної компанії «РБ ГРУП» та ТзОВ «Спецбудсервіс», спеціалісти яких, ознайомившись із об`єктом відмовились виконувати замовлення заявника та надали письмові відповіді наступного змісту: « Існуючий об`єкт слід розглядати в першу чергу як об`ємну підпірну будівельну споруду від зсуву грунту пагорба, яка знаходиться у стані стабільної напруженої рівноваги. Стіни, що контактують з грунтом, сприймають бокове навантаження і частково переносять його на інші елементи споруди: контрфорси, сталеві риглі та раму, плити перекриття, залізобетонний моноліт в основі споруди. Тому демонтаж жодного елемента конструкції споруди в даній ситуації неможливий, бо неминуче призведе до порушення рівноваги, руйнування цілої будівельної споруди, а відтак, до обвалу масиву грунту пагорба на подвір`я будинку, перекривши єдиний доступ мешканців до своїх квартир та пошкодження споруд, що знаходяться вище по рельєфу. (а.с.130-132 т.5, а.с.3-6 т.6).

Спеціалістами названих вище спеціалізованих організацій висловлена окрема думка про недоцільність демонтажу підпірної споруди, тому що вона в даний час знаходиться в стані стабільно напруженої рівноваги і ознак руйнування немає. Окрім того, демонтаж існуючої підпірної споруди пов`язаний із складними організаційними та великими матеріальними затратами, та завдасть значної шкоди довкіллю, зокрема, Стрийському парку та неминучого проектування та облаштування нової підпірної споруди. ( а.с.119-124 т.5).

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи, яка проведена ТзОВ «ГАЛ-СВІТ» на замовлення заявника ОСОБА_1 з приводу можливих наслідків демонтажу спірного гаража, експертом, яка попереджена про кримінальну відповідальність, після огляду місця розташування гаража та місцевості на якому такий знаходиться зазначено: (а.с.125-129 т.5)

-конструктивні елементи гаража, що розташований на подвір`ї будинку АДРЕСА_1 є складовою частиною підпірної стіни від зсуву грунту пагорба- долучено таблицю та опис дослідження ( а.с.а.с.122-126звр. Т.5).

-Дві стіни гаража і частина третьої є водночас конструктивними елементами і гаража і підпірної стіни. Крім того, бетонна стіна і металеві рами конструкції воріт гаража виконують функцію контрфорс підпірної стіни- додано таблицю №1 додатку до висновку (а.с.а.с.128 зворот т.5).

Враховуючи, що дві стіни досліджуваного гаража і частина третьої є водночас конструктивними елементами і гаража і підпірної, здійснити демонтаж гаража на території подвір`я будинку АДРЕСА_1 без шкоди для міцності підпірної стіни неможливо.

Наявність протипожежних компенсуючи заходів, розроблених Українським науково-дослідним інститутом цивільного захисту, які погоджені Галицьким РВ м.Львова Головного управління ДСНС у Львівській області, висновки двох спеціалізованих будівельних організацій, що спеціалізуються на будівництві підпірних споруд: будівельно-монтажної компанії «РБ ГРУП» та ТЗоВ «СПЕЦБУДСЕРВІС», Висновок судової будівельно-технічної експертизи ТзОВ «Галл-Світ» № 035/19 від 23.09.2019 року є істотними обставинами, які із зазначених причин унеможливлюють виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції навів повну хронологію розгляду справи, зупинявся на питаннях забезпечення заяви, зупинення виконання, які вже були предметом розгляду судів всіх інстанцій та в кінцевому висновку одним реченням зазначив, що заявником у клопотанні не наведено належних, достатніх та законних підстав для задоволення заяви.

Розглядаючи спір, судом першої інстанції та представниками відповідача, третіх осіб не враховано, що заявник ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1-ї групи «Б» з дитинства по життєво внаслідок порушення опорно-рухового апарату, потребує стороннього догляду. Автомобіль, який ОСОБА_1 утримує у збудованому ним гаражі, є з ручним управлінням та такий йому належиться в користуванні за рекомендацією лікарів, висновком МСЕК. Представники відповідача, які представляють орган місцевого самоврядування зайняли позицію на підтримку третіх осіб, які амбітно підходять до вирішення спору на протязі багатьох років. Третя особа по справі ОСОБА_3 у суді апеляційної інстанції пояснив, що причина конфлікту в тому, що можна було б мати гараж на три місця, де і він як мешканець будинку хотів би мати гараж у подвір`ї та інші. Інший представник відповідача займає аналогічну позицію, відстоюючи свої інтереси. З наведеного, суд приходить до висновку, що демонтаж гаража призведе до більших незручностей у прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , аніж він є в наявності та таким користується особа з інвалідністю, яка би мала мати захист він представницьких органів місцевого самоврядування, однак представники жодним словом не згадали Закон України «Про основи соціального захисту інвалідів (осіб з інвалідністю)» від 21.03.1991 року, Постанову КМУ №31 від 27.01.1991 року «Про комплексні програми розв`язання проблем інвалідів (осіб з інвалідністю)», а зайняли суто формальну позицію, не думаючи про наслідки і про те, що треті особи не прикладуть зусиль для благоустрою після зсуву грунту, а будуть вимагати облаштування підпірної стіни від тих же органів місцевого самоврядування, що призведе до нових позовів, витрат як матеріальних так і фінансових.

Перед будівництвом гаража, ОСОБА_1 звертався у міжвідомчу комісію для надання дозволу на облаштування гаража та брав на себе обов`язок провести благоустрій прибудинкової території будинковолодіння АДРЕСА_1 на що йому було надано дозвіл та Розпорядженням №289 від 16.03.2000 року Галицької РА затверджено висновок міжвідомчої комісії з певними обов`язками ( а.с.61т.1, а.с.37 т.6). ОСОБА_1 за свій рахунок благоустроїв прибудинкову територію в інтересах як мешканців будинку так і територіальної громади міста, однак через скарги сусідів почалися судові спори, які тривають майже двадцять років. Причиною судових спорів не є порушення інтересів територіальної громади, а бажання органів місцевого самоврядування позбутися скарг третіх осіб. В той же час, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що постановою Галицького районного суду м.Львова від 26.04.2017 року, яка вступила в законну силу,визнано неправомірною бездіяльність Львівської міської ради щодо прийняття рішення про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки під будівництво гаража для автомобіля з ручним керуванням поблизу його місця проживання-будинку АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ЛМР розглянути на найближчій сесії ЛМР заяву ОСОБА_1 про виділення йому земельної ділянки під будівництво гаража для автомобіля з ручним керуванням поблизу місця його проживання-будинку АДРЕСА_1 (долучено до матеріалів справи т.6).

Відтак, ЛМР не те, що не виконала рішення суду, однак підтримує позицію про знесення гаража, який побудував заявник за свої кошти та облаштував благоустрій, замонолітивши підпірну стіну в інтересах мешканців будинку АДРЕСА_1 та в інтересах територіальної громади м.Львова, не наполягаючи на поверненні затрачених коштів з відповідачів ЛМР та Галицької РА, яка у 2000 році погоджувалася та затвердила висновок міжвідомчої комісії.

Суд апеляційної інстанції при вирішенні апеляційної скарги бере до уваги висновки експертів, спеціалістів та інші причини внаслідок яких виконавчий документ не підлягає виконанню.

В мотивувальній частині Ухвали ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року було застережено відповідачів, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про обґрунтованість позову ОСОБА_1 про скасування Розпорядження Галицької районної адміністрації м.Львова №451 від 05 травня 2004 року, оскільки в такому не передбачено заходів зсуву грунту, що призведе до небезпеки для оточуючих (долучено до матеріалів справи т.6).

Враховуючи вище зазначене, беручи до уваги, що відповідно до ст.263 ЦПК рішення суду повинно бути не тільки законним і обґрунтованим, але і справедливим, суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

ЄСПЛ у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелєєнко проти України» прописав, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» ЄСПЛ зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, у рішенні ЄСПЛ наголошується, що ефективний засіб- це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції інстанції, обставинам справи; п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягав застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.п.1,2; 376 ч.1 п.п.3,4; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 -адвоката Яцишина Андрія Володимировича задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 14 лютого 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ № 2-1087/11, виданий Галицьким районним судом м.Львова 16 листопада 2012 року про зобов`язання ОСОБА_1 за власні кошти демонтувати самовільно встановлений гараж у подвір`ї будинку АДРЕСА_1 , зазначивши, що демонтаж слід здійснити крім стін, які служать підпірними.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст..ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2023 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк