Ухвала

20 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 455/23/20

провадження № 61-10589 ск 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

1. У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати його співвласником житлового будинку та земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку на АДРЕСА_1 як спільного майна подружжя; визнати за ним право власності на вказане майно.

2. Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 листопада 2022 року позов задоволено частково. Визнано житловий будинок в АДРЕСА_1 на земельній ділянці, призначеній для будівництва і обслуговування цього житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), - спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , постановлено поділити вказаний житловий будинок між ними по 1/2 частці та визначити порядок користування земельною ділянкою. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

3. Постановою Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року (повний текст якої складено 30 травня 2023 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 листопада 2022 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

4. У липні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року, подана ним засобами поштового зв`язку 10 липня 2023 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 листопада 2022 року.

5. Ухвалою Верховного Суду від 07 серпня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - скаржнику необхідно було визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги у справі № 455/23/20, в частині вимоги майнового характеру (визнання за ним права власності на житловий будинок та земельну ділянку), підтвердивши його розмір належними доказами, та сплатити (доплатити) його в розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості спірного майна.

6. Ухвалою Верховного Суду від 29 серпня 2023 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків його касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

7. На виконання вимог вказаних ухвал Верховного Суду скаржник подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучив довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості, з якої вбачається, що оціночна вартість спірного житлового будинку становить 1 063 426,02 грн, а земельної ділянки - 296 373,49 грн.

8. Крім цього, ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення його від сплати судового збору з огляду на його майновий стан та вирішення питання про повернення йому вже сплаченої суми в розмірі 3 969,60 грн. Скаржник також зазначив, що у разі відмови в задоволенні його клопотання, він просить розглянути питання про зменшення розміру судового збору, який підлягає сплаті, або про відстрочення його сплати.

9. Клопотання ОСОБА_1 мотивоване тим, що розмір судового збору, який підлягає сплаті (12 619,06 грн), є значним для нього і перевищує 5 % розміру його річного доходу за попередній календарний рік.

10. Клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

11. Згідно з частинами першою, третьою статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

12. Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

13. Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті

14. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

15. За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

16. ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

17. Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

18. Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

19. На підтвердження свого майнового стану ОСОБА_1 надав, зокрема, довідку про доходи № 5316 1033 8335 1822, видану Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, згідно з якою розмір його доходу за 2022 рік становить 33 382,70 грн.

20. Розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 12 315,86 грн ((2 102,00 х 0,4 х 200 %) + (1 063 426,02 / 2 х 1 % х 200 %)).

21. При розрахунку судового збору Верховним Судом враховано, що скаржник просив скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції, яким визнано спірний житловий будинок спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та постановлено поділити вказаний житловий будинок між ними по 1/2 частці. Тобто в частині однієї немайнової та однієї майнової вимоги. З урахуванням положень частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум), то скаржнику необхідно сплатити судовий збір за майнову вимогу в частині визнання за ним права власності на 1/2 спірного житлового будинку.

22. Згідно з платіжною інструкцією від 10 липня 2023 року № 0.0..1 ОСОБА_1 сплатив 1 984,80 грн судового збору за подання касаційної скарги в цій справі.

23. Згідно з платіжною інструкцією від 14 серпня 2023 року № 0.0..1 ОСОБА_1 доплатив ще 1 984,80 грн судового збору.

24. Тобто наразі скаржником сплачено судовий збір в загальному розмірі 3 969,60 грн.

25. Враховуючи, що розмір судового збору за подання касаційної скарги (12 315,86 грн) перевищує 5 % доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік (33 382,70 х 5 % = 1 669,14 грн), з метою забезпечення йому права на судовий захист, заявлене ним клопотання необхідно задовольнити частково та відстрочити йому сплату судового збору в розмірі 8 346,26 грн (12 315,86 - 3 969,60) до ухвалення судового рішення у справі. Таке вирішення клопотання, з однієї сторони, забезпечить доступ ОСОБА_1 до суду касаційної інстанції, а з іншої сторони, сприятиме справедливості здійснення судових процедур та реалізації принципу рівності сторін цивільного процесу.

26. Вимоги скаржника про звільнення його від сплати судового збору та повернення вже сплаченої ним суми не узгоджуються з практикою застосування статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», а також з вищенаведеними висновками ЄСПЛ, з урахуванням поведінки скаржника, який сплатив частину судового збору, а після вимоги суду про його доплату згідно з встановленою законом ставкою, заявив про свій поганий майновий стан. Тобто скаржник не довів, що його майновий стан на день звернення з касаційною скаргою перешкодив йому сплатити судовий збір, щонайменше у вже сплаченому ним розмірі.

27. Враховуючи вищенаведене, скаржником виконано вимоги ухвал Верховного Суду від 07 серпня 2023 року про залишення його касаційної скарги без руху та від 29 серпня 2023 року про продовження строку на усунення недоліків.

28. Крім цього, в касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року, посилаючись на те, що він не отримував повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду та дізнався про ухвалення цього судового рішення зателефонувавши в канцелярію Львівського апеляційного суду 05 липня 2023 року. Цього ж дня він ознайомився зі змістом оскаржуваної постанови апеляційного суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

29. Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

30. Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

31. З огляду на те, щоОСОБА_1 обґрунтував пропуск строку на касаційне оскарження неотриманням ним повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду та ознайомленням з її змістом 05 липня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а в розпорядженні Верховного Суду немає доказів, які спростовували б зазначені обставини, виходячи зі змісту частини другої статті 390 ЦПК України щодо права скаржника на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року. При цьому Верховний Суд врахував закріплені в частині третій статті 2 ЦПК України основні засади (принципи) цивільного судочинства, а саме верховенство права та забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом, а також те, що оскаржувана постанова апеляційного суду була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 09 червня 2023 року, а касаційна скарга подана в межах тридцятиденного строку після цієї дати.

32. Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

33. Частиною першою статті 394 ЦПК України встановлено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

34. Також частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

35. Як на підставу касаційного оскарження скаржник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, згідно з яким підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

36. Доводи касаційної скарги містять підставу для відкриття касаційного провадження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

37. Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

38. З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

39. В касаційній скарзі ОСОБА_1 також заявив клопотання про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року.

40. Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

41. Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

42. Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

43. Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для такого зупинення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення дії судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

44. Як зазначено вище, постановою Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року, дію якої просить зупинити скаржник, було скасовано рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 14 листопада 2022 року і ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову. Судове рішення про відмову в задоволенні позову не тягне за собою виникнення, зміну чи припинення правовідносин, які існували між сторонами на час пред`явлення позову. При цьому метою вирішення питання про зупинення дії судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу, та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з дією судового рішення. Враховуючи, що зупинення дії оскаржуваного судового рішення про відмову в задоволенні позову не матиме жодних правових наслідків для скаржника, в задоволенні його клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити частково.

2. Відстрочити ОСОБА_1 сплату судового збору в розмірі 8 346,26 грн (вісім тисяч триста сорок шість грн 26 коп.) до ухвалення судового рішення у справі.

3. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

4. Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року.

5. Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року.

6. Витребувати із Самбірського міськрайонного суду Львівської області матеріали цивільної справи № 455/23/20.

7. Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Львівського апеляційного суду від 25 травня 2023 року.

8. Надіслати цю ухвалу скаржнику та учасникам справи, яким додатково надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

9. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ А. І. Грушицький

/підпис/ Є. В. Петров