Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/4906/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

07 вересня 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Щокань В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлія Володимирівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 08.11.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 9510, яким постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість у розмірі 24600 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.09.2021 по 27.10.2021. За вчинення виконавчого напису нотаріусом, на підставі статті 31 ЗУ «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача у розмірі 800 грн. Загальна сума, яка за виконавчим написом № 9510 від 08.11.2021 підлягає стягненню з боржника - ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» складає 25400 грн.

У позовній заяві також вказано, що як вбачається з виконавчого напису № 9510 від 08.11.2021, заборгованість, нібито, виникла у зв`язку з укладенням договору № 3656294 від 12.02.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором факторингу № 12/09/2021 від 13.09.2021 є ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» (Стягувач).

У подальшому, 20.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В., на підставі виконавчого напису № 9510 від 08.11.2021, відкрито виконавче провадження № 68253243.

Разом з тим, позивач вважає, що виконавчий напис № 9510 від 08.11.2021 вчинений з порушенням закону, а саме:

-без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу, оскільки не підтверджена дата виникнення заборгованості, період заборгованості та факт наявності у відповідача права вимоги на стягнення грошових коштів;

-він не отримував письмове повідомлення від позикодавця про факт усунення порушень;

-нотаріус вчинив виконавчий напис про стягненням заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів, але не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться у Переліку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172;

-відсутні докази відступлення права вимоги між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» і повідомлення боржника про таке відступлення.

До того ж, з наданих ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» документів для вчинення виконавчого напису неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом останнього, боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Як зазначено, ним не отримувалось повідомлення про зміну кредитора в зобов`язанні з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором, а тому він був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості за кредитним договором та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Враховуючи наведені вище обставини, позивач просить визнати виконавчий напис № 9510 від 08.11.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості у розмірі 25400 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просить вирішити питання про розподіл судових витрат.

Також, позивач ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення даного позову, шляхом зупинення стягнення, на підставі виконавчого напису нотаріуса № 9510 від 08.11.2021 до набрання законної сили рішенням у справі.

Ухвалою суду від 27.07.2023 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову. З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 9510 від 08.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості у розмірі 25400 грн. 00 коп., - до набрання судовим рішенням законної сили.

Крім того, ухвалою суду від 28.07.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Заперечень щодо такого порядку розгляду справи до суду не надходило. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи. Залучено до участі у даній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича та приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Юлію Володимирівну.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. 10.08.2023 до суду надійшла письмова заява ОСОБА_1 від 07.08.2023 про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено. Відзив на позов не подано.

У судове засідання треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. не з`явилися, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлялися судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомлено. Письмові пояснення щодо позову подано.

Таким чином, справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», який повідомлявся у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову та проти такого порядку розгляду справи не заперечував позивач.

Враховуючи думку позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, - 08.11.2021 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано у реєстрі за № 9510 про звернення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є боржником за договором № 3656294 від 12.02.2021, укладеним з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого за договором факторингу № 13-09/2021 від 13.09.2021 є ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», заборгованості за договором № 3656294 від 12.02.2021.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 12.09.2021 по 27.10.2021.

Сума заборгованості складає 24600 грн., зокрема:

-прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7500 грн.,

-прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 17100 грн.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом, на підставі ст. 31 ЗУ «Про нотаріат», стягнуто плати із стягувача у розмірі 800 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума, що підлягає стягненню 25400 грн.

Приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. 20.01.2022 відкрито виконавче провадження № 68253243 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису.

Разом з тим, у рамках вказаного виконавчого провадження приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. винесено постанову від 25.05.2023 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а також від 08.02.2022 про арешт коштів боржника.

Варто зауважити, що ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» не надано суду матеріалів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис за № 9510 від 08.11.2021, зокрема договору № 3656294 від 12.02.2021.

Відповідно, суд розглядає справу з врахуванням вимог ч. 10 ст. 84 ЦПК України, зокрема з урахуванням наданих позивачем: виконавчого напису № 9510 від 08.11.2021, договору № 3656294 від 12.02.2021 про надання споживчого кредиту.

Слід зазначити, що сам по собі факт подання стягувачем документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, відповідно до Переліку, затвердженого постановою КМУ №1172 від 29.06.1999, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Відсутні докази, що нотаріус перевірив факт отримання вимоги боржником.

Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені статтею 16 ЦК України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Тобто, кредитний договір за своїм змістом є консенсуальним, двостороннім, відплатним договором та вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних його умов (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595.

Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (у редакції ЗУ №775-ІХ від 14.07.2020, що чинна з 08.08.2020, зокрема і на час виниклих правовідносин вчинення виконавчого напису) визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до п.п. 3.5 п. 3 гл. 16 розд ІІ Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (ст. 50 Закону «Про нотаріат», у редакції ЗУ №775-ІХ від 14.07.2020, що чинна з 08.08.2020, зокрема чинній на час виниклих правовідносин).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості у позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Із огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем або іншу відповідальність перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 29.03.2019 за наслідками розгляду цивільної справи №137/1666/16-ц, від 02.07.2019 у справі №916/3006/17 та постанові Верховного Суду від 26.02.2020 у справі №369/6415/17 з подібних правовідносин.

На думку суду, у даному випадку, відсутні докази про те, що нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

Крім того, під час розгляду справи судом не встановлено об`єктивних даних вважати, що нотаріусу були надані для вчинення виконавчого напису оригінал кредитного договору, а також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, які передбачено надавати для одержання виконавчого напису, відповідно до п.п. «а», «б» п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Відсутні відомості про те, що боржникові надсилалася і отримана ним претензія кредитора щодо розміру заборгованості на час вчинення виконавчого напису.

Суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду від 10.11.2021 (справа № 758/14854/20) зазначено, що учинення виконавчого напису у разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача доведено ті обставини, на які він покликається як на обґрунтування своїх вимог, а тому, у контексті наведеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і доведеним. При цьому, суд звертає увагу, що суд вирішує справу за наявними доказами, враховуючи норми ч. 10 ст. 84 ЦПК України.

За результатами розгляду справи, суд погоджується з доводами позивача та встановив, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. не пересвідчився у безспірності заборгованості боржника і не врахував, що ним вчинено виконавчий напис на суму, яка не відповідає безспірній сумі заборгованості, про існування якої позивачу відомо не було. Так, суду не надано відомостей про те, що нотаріусу були надані підтвердження того, що боржник отримав від стягувача вимогу щодо розміру заборгованості, що б дало останньому можливість спростувати доводи стягувача і нотаріусу пересвідчитися у безспірності чи спірності заявлених вимог.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася сторона позивача, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки судом встановлено порушення прав та інтересів позивача, а також той факт, що нотаріусом під час вчинення оспорюваного виконавчого напису про стягнення коштів на користь ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», не було дотримано всіх вимог, передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 1610 грн. 40 коп. (платіжна інструкція № 0.0..1 від 21.07.2023 та № 0.0. від 24.07.2023), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо скасування заходів забезпечення позову:

ухвалою суду від 27.07.2023, з метою забезпечення даного позову, - зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 9510 від 08.11.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованості в розмірі 25400 грн. 00 коп., - до набрання судовим рішенням законної сили.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження, реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Отже, заходи забезпечення позову, за своєю правовою суттю - є гарантією забезпечення інтересів позивача у майбутньому при реалізації судового рішення.

Частинами 1, 4 статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.07.2021, підлягають скасуванню, оскільки необхідність у таких заходах забезпечення позову на теперішній час відпала, враховуючи, що судом задоволені позовні вимоги у частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таке рішення суду не порушує права та інтереси учасників справи.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 158, 259, 268, 280-282 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9510 від 08.11.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27 прим.2) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1610грн.40коп.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 27.07.2023.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 13.09.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька