Справа № 738/1403/23
№ провадження 2/738/291/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складі:

суддi - Волошиної Н.В.

з участю секретаря судового засідання - Іванько А.С.

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А H О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М., в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №21662, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованості в розмірі 22981,44 грн, та стягнути з відповідача на його користь 1610,40 грн судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, та 4000 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

Позовна заява мотивована тим, що 17 липня 2023 року позивачем було отримано від АТ «УКРСИББАНК» повідомлення про блокування його карткового рахунку, відкритого у вказаному банку, підставою для такого блокування стало наявність виконавчого провадження, відкритого 03 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., виданого 23 квітня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №21662, про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в розмірі 22981,44 грн, в рамках якого було винесено постанову про арешт коштів боржника.

Позивач вважає оскаржуваний виконавчий напис таким, що вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчинив вказаний виконавчий напис на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідченим, заборгованість перед стягувачем не є безспірною, а тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 24 серпня 2023 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 28 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 11 вересня 2023 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 26 вересня 2023 року.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, від останнього до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі та участі його довірителя, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи подав до суду заяву про визнання позовних вимог та клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.

Третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, викликаний в суд через оголошення, розміщене на офіційній сторінці веб-порталу Судової влади України, про причину своєї неявки суд не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю, письмових пояснень щодо позову суду не надав.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що справу можливо розглянути без учасників справи за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

23 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №21662, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», заборгованості за кредитним договором №490993269 від 10 жовтня 2018 року, укладеним із акціонерним товариством «Альфа-Банк», який на підставі договору факторингу №1 від 22 лютого 2021 року відступив право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК ФОРТ», який в свою чергу відступив право вимоги на підставі договору факторингу №01-23-02/21 від 23 лютого 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», за період з 10 жовтня 2018 року по 20 квітня 2021 року , яка складається з: 8134,71 грн - заборгованості за кредитом, 3331,01 грн - заборгованості за відсотками за користування кредитом; 11465,72 грн - заборгованості за штрафними санкціями, а також плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 50,00 грн., а всього на загальну суму 22981,44 грн (а.с.9).

03 червня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходьком Ю.М. відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого напису №21662 від 23 квітня 2021 року та винесено постанови про арешт коштів боржника, про звернення стягнення на майно боржника (а.с.10-12).

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Положеннями ч.1 ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для звернення відповідача до приватного нотаріуса за вчиненням виконавчого напису є заборгованість, що утворилась у зв`язку з простроченням виконання боржником зобов`язань за кредитним договором №490993269 від 10 жовтня 2018 року.

Відповідачем не надано суду доказів того, що кредитний договір, на підставі якого вчинено виконавчий напис, був посвідчений нотаріально, що саме за цим кредитним договором йому перейшло право грошової вимоги до позивача, що він надав нотаріусу для вчинення виконавчого напису необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, в тому числі і вимогу про усунення порушень за кредитним договором.

З матеріалів справи неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

Доказів того, що позивачем було отримано вимогу про усунення порушень за кредитним договором, що об`єктивно позбавило його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо нього або оспорити вимоги відповідача, відповідачем суду також не надано. Позивач не мав можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

При цьому вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Отже, судом не встановлено факту отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність заборгованості за кредитним договором №490993269 від 10 жовтня 2018 року та чи була вона надана відповідачем нотаріусу для вчинення нотаріального напису.

Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заборгованість, вказана у виконавчому написі, не є безспірною.

З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що стягувачем, на користь якого вчинено виконавчий напис, було порушено права позивача, оскільки при вчиненні виконавчого напису не було дотримано вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у зв`язку з чим права позивача підлягають захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

VІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як визначено ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Судом встановлено, що позивачем та його представником при зверненні до суду із вказаною позовною заявою та заявою про забезпечення позову було сплачено судовий збір на загальну суму 1610,40 грн (1073,60 грн - за подання позовної заяви та 536,80 грн - при зверненні до суду із заявою про забезпечення позову), що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 21 серпня 2023 року (а.с.1).

Оскільки представник відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, з урахуванням положень частин 1 статей 141 та 142 ЦПК України, суд приходить до висновку про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову та заяви про забезпечення позову, та стягнення з відповідача на його користь 805,20 грн сплаченого судового збору.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем та його представником надано суду договір про надання правової допомоги №10/23 від 05 серпня 2023 року, відповідно до якого правова допомога ОСОБА_1 надається за складання позовної заяви, заяви про забезпечення позову та представництво його інтересів в Менському районному суді Чернігівської області у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, розмір гонорару по даному договору становить 4000 грн; детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом згідно з договором про надання правової допомоги №10/23 від 05 серпня 2023 року; рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару, затверджені рішенням ради адвокатів Чернігівської області від 17 березня 2023 року за №19; ордер на надання правничої (правової) допомоги від 07 серпня 2023 року; квитанцію до прибуткового касового ордеру №29 від 14 серпня 2023 року, згідно з якою адвокатом Тукою С.М. прийнято від ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №10/23 від 05 серпня 2023 року 4000,00 грн

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» було подане до суду клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, посилаючись на те, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, неспівмірний із складністю вказаної справи та є завищеним, оскільки справи, предметом спору яких є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відноситься до категорії справ незначної складності, практика з розгляду вказаної категорії справ є сталою, рішення з розгляду яких можна знайти в ЄДРСР, а приклади написання таких позовних заяв можна також знайти у відкритих джерелах. Вважає співмірним та обгрунтованим стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн.

Судом встановлено, що позивачем документально підтверджено понесенні ним витрати на оплату правничої допомоги.

Водночас з тим, проаналізувавши детальний опис наданих адвокатом позивачу послуг та перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, заявлене клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, виходячи з критерію розумності та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в справі в розмірі 3 000 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 141,142, 247, 258, 259, 265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 23 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №21662, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС»» заборгованості за кредитним договором №490993269 від 10 жовтня 2018 року в сумі 22931,44 грн та плати за вчинення виконавчого напису нотаріуса в сумі 50,00 грн, а всього на загальну суму 22981 (двадцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одна) гривня 44 копійки.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 805 (вісімсот п`ять) гривень 20 копійок судового збору та 3000 (три тисячі) гривень судових витрат на професійну правничу допомогу.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з державного бюджету 805 (вісімсот п`ять) гривень 20 копійок, сплачених його представником ОСОБА_2 , згідно з квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 21 серпня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Представник позивача:

ОСОБА_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС», місцезнаходження: Солом`янська площа, 2 м. Київ, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України -40340222.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, місцезнаходження: вул. Мала Житомирська, буд.6/5 м. Київ.

Приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович, місцезнаходження: просп. Перемоги, 139, офіс 420 м. Чернігів.

Суддя Н.В.Волошина