Справа № 509/5116/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: представника заявниці, адвоката Боровської О.В.,

зацікавленої особи, ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь цивільну справу за заявою

ОСОБА_2 ,

зацікавлена особа: ОСОБА_1 ,

про

видачу обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернулась представник адвокат Боровська Олена Володимирівна (свідоцтво 4137/10 від 19.05.2010 року, м. Київ, вул. І. Мазепи 7, оф.13) в інтересах заявниці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 ,ІПН НОМЕР_2 , яка проживає в АДРЕСА_1 про застосування до колишного чоловіка заявниці ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ,паспорт гормадянина Росії НОМЕР_3 від 22.01.2025 року,паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , ІПН НОМЕР_5 , який зареєстрований, в АДРЕСА_2 , обмежувального припису у вигляді заборони перебування в місці проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 яка проживає в АДРЕСА_1 . Також, наближатися на 50м до місця проживання, перебування, роботи та інших місць частого відвідування ОСОБА_2 , особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 якщо вона за власним бажанням перебуває в місті невідомому ОСОБА_1 . Переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею,ведення листування телефонних переговорів з ОСОБА_2 або контактувати з нею через третіх осіб.

Представник заявниці ОСОБА_2 , адвокат Боровська О.В. зазначила, що 23 січня 2023 року за рішенням суду між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано шлюб. За період шлюбу та після його розірвання ОСОБА_1 систематично вчиняв насильницькі дії відносно ОСОБА_2 морально, фізичного та економічного характеру, ображав її, наносив побої, погрожував вбивством, принижував як особистість та має намір до цих пір позбавити її права власності на будинок який вона побудувала за свої власні кошти придбавши земельну ділянку. ОСОБА_1 постійно приїзджає до будинку ОСОБА_2 , морально психологічно тисне на неї з приводу,щоб вона безкоштовно переписала на нього будинок та земельну ділянку та негайно з нього з`їхала, погрожуючи їй катування відрізання ножицями пальців та подальшим вбивством. Перебувати у власному будинку ОСОБА_2 не може, тому що кривдник ОСОБА_1 вривається в будь який час до будинку шляхом зламів замків і здійснює відносно неї насильство,крім того він приїздить не один. Оскільки заявниця такі погрози вбивством які супроводжуються насиллям та психологічним тиском сприймає серйозно, не раз втікала від побоїв, вона змушена була виїхати до родичів в інше місто, окрім будинку в якому вона проживає іншого житла в неї не має,а тому прибути до суду у неї немає можливості та просить суд розглядати її заяву без її присутності або за участю представника.

Такі прояви агресії та насильства з боку кривдника ОСОБА_1 щодо ОСОБА_2 підтверджуються копією термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_1 який був складений 20 серпня 2023 року працівниками поліції, після якого ОСОБА_2 була вимушена покинути власний будинок, оскільки зі сторони ОСОБА_1 раельно існувала загроза її життю та здоров`ю.

Зацікавлена особа ОСОБА_1 підтвердив,що 20.08.2023 року дійсно його колишня дружина ОСОБА_2 викликала поліцію після чого інспектором поліції було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдика за номером 145 737 серія АА за місцем перебування ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 який належить їй на праві приватної власності. В приписі було зазначено про вчинення домашнього насильства, створення бійки, сварки та погрози вбивства шляхом придушення хватаючи за горло потерпілої руками.

Кривдник терміновий заборонний припис не оскаржував.

Відповідно до ст.350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою яка постраждала від домашнього насильства або їх представником у випадках зазначених законом.

Відповідно до Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" ч.2 ст.3 визначено перелік осіб на яких поширюється його дія.

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини і, перш за все, прав жінок. При здійсненні насильства у сім`ї відбувається порушенням прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини у вказаній сфері, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» .

У той же час згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, з урахуванням оцінки виниклих між учасниками конфлікту стосунків, суд доходить висновку про те, що заявник обґрунтовано звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а його кривдником є заінтересована особа ОСОБА_1 .

З огляду на вказані обставини, суд доходить до висновку про необхідність встановлення обмежувального припису, а тому заява ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

В силу частини 3 статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,4,12,13,76-81, 133,141, 259, 263-265,268,273,350-6,352-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрованного за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , строком на 6 місяців з забороненнями: заборони перебування в місці проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 . Також, наближатися на 50м до місця проживання, перебування, роботи та інших місць частого відвідування ОСОБА_2 , особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває в місті невідомому ОСОБА_1 . Переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, ведення листування телефонних переговорів з ОСОБА_2 або контактувати з нею через третіх осіб.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції №2 ГУНАП в Одеській області для взяття ОСОБА_1 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Таїровської селищної ради, об`єднана територіальна громада.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі до Одеського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 25.09.2023 року.

Суддя А.І.Бочаров