Справа № 357/6969/23
Провадження № 2/364/209/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Глазкової Ю. О.,

за участю секретаря судового засідання Кулинич Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Володарка Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Козак Петро Володимирович до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

встановив:

Позивачка звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів, в якій просила збільшити розмір аліментів на підставі рішення Володарського районного суду Київської області від 18.09.2018 року у справі №364/790/2018 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх в розмірі частини його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати звернення.

24.08.2023 року від Білоцерківського міськрайонного суду Київської області до Володарського районного суду Київської області за підсудністю передано цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

Автоматизованою системою документообігу «Д-3» 24.08.2023 справу розподілено та передано для розгляду судді Глазковій Ю.О.

25.08.2023 року ухвалою Володарського районного суду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів залишено без руху, надавши позивачу та його представнику строк для усунення недоліків позовної заяви.

08.09.2023 року представником позивача адвокатом Козак Петром Володимировичем було подано клопотання про усунення недоліків.

11.09.2023 року Ухвалою Володарського районного суду Київської області відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 18.09.2018 року між нею та ОСОБА_2 було розірвано шлюб, від спільного шлюбу у них є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. На підставі рішення Володарського районного суду Київської області від 18.09.2018 року у справі №364/790/2018 року та за виконавчим провадженням НОМЕР_5, згідно виконавчого листа №364/790/18 від 30.10.2018 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 1500 грн, починаючи з 11 липня 2018 року до повноліття. На час розгляду справи та прийняття рішення про аліменти, відповідач ніде не працював, мав мінливий дохід, що було взято судом до уваги та прийнято відповідне рішення. З 2018 року по теперішній час відповідач не цікавиться розвитком дитини, не бере участь у додаткових витратах на дитину та не зробив жодних дій щодо участі у її житті. Майже за три роки відповідач мав заборгованість по сплаті аліментів, а у бурезні 2023 року борг був погашений та почав регулярно виплачувати аліменти. З інформації отриманої від державного виконавця, відповідач на даний час є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , штаб теріторіальної оборони) та має регулярний дохід в сумі 51946,73 грн. щомісячно. Дана інформація також, була підтверджена бухгалтером в/ч НОМЕР_1 по телефону, що відповідач дійсно проходить службу в даній частині на посаді солдата. Вважає, що наразі існують підстави для збільшення розміру аліментів з відповідача у зв`язку зі зміною матеріального стану останнього.

Відповідно до вимог ст. ст. 19, 279 ЦПК України вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомленням учасників справи.

Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, повідомлені про дату, час і і місце розгляду справи, жодних клопотань не надали.

Відповідач відзиву на позов у визначений ухвалою суду строк не надав, заяв про перехід справи з спрощеного провадження без виклику сторін в загальне провадження не направляв, повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Крім того, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , про що 01.01.2013 року зроблено відповідний актовий запис № 8, батьками дитини записані: мати - ОСОБА_1 , батько - ОСОБА_2 (а.с.7).

Згідно копії рішення Володарського районного суду Київської області від 18.09.2018 року шлюб, зареєстрований 09 березня 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.9).

З копії рішення Володарського районного суду Київської області від 18.09.2018 року вбачається, що з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у твердій грошовій сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, починаючи з 11 липня 2018 року і до досягнення повноліття дитини.

Відповідно до копії довідки військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 114 від 28.08.2023 молодший сержант ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 21.12.2022 року.

З копії звіту військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України вбачається, що за березень 2023 року ОСОБА_2 нарахована заробітна плата у сумі 51946,73 грн, з якої утримувались аліменти у сумі 1500 грн.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

За змістом статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2021рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року складає 2833 гривень.

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (п 4.ч.1 ст. 161 ЦПК України).

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05.02.2014 року по справі № 6-143 цс13.

Як зазначено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тобто, в разі подання одержувачем аліментів позову про зміну способу стягнення аліментів, суд повинен оцінити обґрунтованість такого позову на загальних підставах, не обмежуючись встановленням обставин зміни матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Позов одержувача аліментів про зміну способу стягнення аліментів може бути задоволений і в тому випадку, коли раніше встановлений спосіб стягнення та розмір аліментів явно не здатний забезпечити гармонійний розвиток дитини, в той час як встановлені обставини дають підстави вважати, що платник аліментів може сплачувати аліменти в іншій спосіб або в іншому розмірі.

Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника, суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. При цьому суд повинен враховувати встановлені ч. 2 ст. 182 СК України гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З наданих суду відомостей вбачається, що відповідач отримує заробітну плату у сумі 51946,73 грн.

Суд також враховує, що станом на вересень 2018 року, коли визначався розмір аліментів в сумі 1500 грн. щомісячно, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років складав з 1 липня 2018 року - 1559 гривень, дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня 2018 року - 1944 гривні, в той час як з 01.01.2023 розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років складає 2833 гривні.

Таким чином, під час судового розгляду було встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням Володарського районного суду Київської області від 18.09.2018 року у розмірі 1500 грн. на дитину щомісячно на сьогодні не забезпечує необхідний та достатній гармонійний розвиток дитини. Також встановлено, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 заробітної плати.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є обґрунтованим та таким, що забезпечить мінімальні потреби дитини для її гармонійного розвитку.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 05.05.2006 року " Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Позивач просила стягувати аліменти у новому розмірі з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

На підставі зазначеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зміну розміру аліментів слід задовольнити частково, оскільки новий розмір аліментів підлягає стягненню після набрання цим рішенням законної сили.

Що стосується вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного.

Як вбачається із матеріалів позову, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги, квитанція на оплату за договором про надання правової допомоги №1/2-17/011/23 від 02.06.2023 на суму 1000 грн., сам договір від 20.04.2023, копію адвокатського свідоцтва, акт №1 виконаних робіт від 02.06.2023 року на суму 1000 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в заявленому розмірі, а саме 1000 грн.

Крім того, згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1073 грн. 60 коп. судового збору, оскільки позивач, будучи звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», сплатила судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп..

Керуючись ст. ст. 180-183, 192 Сімейного кодексу України та ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 137, 133, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Козак Петро Володимирович до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів - задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються згідно рішення Володарського районного суду Київської області від 18.09.2018 року у розмірі 1500 грн. у справі № 364/790/18 з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на утримання дітини- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з твердої грошової суми в розмірі 1500 грн. на 1/4 частку від всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн. та судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Виконавчий лист, виданий Володарським районним судом Київської області на підставі рішення від 18 вересня 2018 року у справі № 364/790/18 - відкликати після завершення утримання сум аліментів, які підлягають стягненню станом на дату набрання цим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення направити сторонам у справі.

Повний текст рішення складено 28 вересня 2023 року.

Суддя Ю. О. Глазкова