Провадження № 2/127/1837/23
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 вересня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

вимоги позивача:

1.стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку в розмірі заробітку (доходу) платника аліментів;

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Головенько В.П. звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

Вимоги позову мотивовано тим, що сторони з 23 вересня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

В даному шлюбі у них народилась дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач здійснює догляд за дитиною до досягнення сином 3-го віку. Доходів, окрім державної допомоги, не отримує.

Враховуючи те, що син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, позивач на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною та фактично не має можливості працювати, однак має право ну утримання від чоловіка до досягнення сином трьох років, а відповідач є працездатною особою, і будь-яких доказів, які б вказували на незадовільний стан його здоров`я, перебування на його утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб, тому вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі зазначеному в позовній заяві.

З підстав наведених вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 02 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений судом строк від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Герященко Т.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник зазначила про часткове визнання позову, а саме аліменти в розмірі 1/10 від доходу (заробітку) відповідача до досягнення сином ОСОБА_3 3-х річного віку.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 23 вересня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 23 вересня 2017 року (а.с. 5).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 27 листопада 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 6).

Вінницьким міським судом Вінницької області 15 червня 2023 року було винесено судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 в розпорядження ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14 червня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17 липня 2023 року у справі № 127/13397/23, яке набуло законної сили 17 серпня 2023 року, розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 23 вересня 2017 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідний актовий запис № 2698

Судовий наказ Вінницького міського суду Вінницької області від 15 червня 2023 року та рішення цього ж суду від 17 липня 2023 року судом отримано з Єдиного державного реєстру судових рішень в порядку повного доступу до нього, оскільки сторонами не надано до суду належно засвідчених їх копій.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Відповідач ОСОБА_2 проходить війську службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 з 24 лютого 2023 року, що підтверджується довідкою №76/2568 від 25 червня 2023 року, виданою військовою частиною НОМЕР_1 .

На підтвердження доходу ОСОБА_2 , представником відповідача надано довідку про розмір грошового забезпечення №5510 від 28 червня 2023 року. З даної довідки вбачається, що з лютого 2022 по травень 2023 року ОСОБА_2 отримав грошове забезпечення у сумі 865 581 грн. 23 коп.

Надаючи оцінку відомостям, вказаних у вказаній вище довідці, суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що розмір грошового забезпечення щомісячно не є чітко визначеним, оскільки залежить від виконання ОСОБА_2 бойових завдань та безпосередньої участі у воєнних (бойових) діях. Тому середній розмір грошового забезпечення у продовж лютого 2022 року по травень 2023 року становить 54 098 грн. 82 коп.

Довідкою військово-лікарської комісії № 3869 від 06 червня 2023 року підтверджується те, що сержанту ОСОБА_2 проведено медичний огляд військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 06 червня 2023 року. Діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після відкритої репозиції (28 квітня 2022 року; 05 травня 2022 року) блокованого інтрамелулярного остеосинтезу обох великогомілкових кісток, з приводу вибухової травми (31 березня 2023 року): вогнепального осколкового сліпого поранення обох нижніх кінцівок з вогнепальним багатоуламковим переломом у середній третині обох гомілок у вигляді нестабільності металоконструкції лівої гомілки з тимчасовим порушенням функції обох нижніх кінцівок. Травма, пов`язана із захистом Батьківщини. Згідно наказу МОЗ України від 04 липня 2007 року травма кваліфікується як тяжка (а.с. 32).

Правовідносини сторін стосуються питань утримання колишніми членами подружжя один одного, тому до їх правового регулювання застосуванню підлягають норми Глави 9 Сімейного кодексу України «Права та обов`язки подружжя по утриманню».

Відповідно до вимог статті 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно до статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному із подружжя, як правило у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно (ст. 77 СК України).

Право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини регламентовано статтею 84 Сімейного кодексу України, з аналізу якої вбачається, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Приписами ч. 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком дитини у випадку проживання із нею дитини до досягнення нею трирічного віку незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

У Сімейному кодексі України не встановлено мінімального та максимального розміру аліментів, які можуть бути стягнені судом на утримання одного з подружжя. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у результаті їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

При цьому, суд у першу чергу виходить з прожиткового мінімуму й життєвих потреб особи. Аліменти мають бути достатніми й співмірними з огляду на цілі зобов`язання по утриманню. Критерії, якими має керуватися суд при визначенні розміру аліментів, в законі значно розширені. У першу чергу суд виходить з матеріального і сімейного стану платника та одержувача аліментів.

Матеріальне становище платника оцінюється, виходячи з вартості належного йому майна, розміру заробітку (доходу). Про матеріальне становище також свідчить розмір витрат, що здійснюються платником на утримання себе й членів своєї сім`ї.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України).

При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Право на соціальний захист громадян гарантовано статтею 46 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Визначення прожиткового мінімуму, правової основи для його встановлення, затвердження та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень урегульовано Законом України «Про прожитковий мінімум» (Закон № 966-XIV).

Із наданого у вказаному Законі визначення вбачається, що прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (ст. 1 Закону № 966-XIV).

Сфера застосування прожиткового мінімуму визначена статтею 2 Закону № 966-XIV, відповідно до якої прожитковий мінімум застосовується для встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України; визначення права на призначення соціальної допомоги; визначення державних соціальних гарантій і стандартів обслуговування та забезпечення в галузях охорони здоров`я, освіти, соціального обслуговування та інших.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» регламентовано, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2 684 гривні.

З урахуванням обставин, встановлених під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що заявлений до стягнення позивачем розмір аліментів у розмірі частки заробітку (доходу) відповідача є не обґрунтованим та занадто завищеним, при його визначенні використані доходи, які мають тимчасовий характер.

Натомість виходячи із визначеного державою розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та загального розміру грошового забезпечення відповідача суд приходить до висновку про стягнення аліментів у розмірі 1/10 частки доходу відповідача, який буде наближено до розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, буде достатнім для досягнення мети такого стягнення отримання позивачем можливості забезпечити себе мінімальним набором продуктів харчування, непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, стягнення аліментів у такому розмірі не буде порушувати права відповідача та мати для нього характер надмірного тягаря. Відповідно заявлений ОСОБА_1 позов підлягає до часткового задоволення зі стягненням з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання у розмірі 1/10 частки його заробітку (доходу) щомісячно.

Сторони не позбавлені права щодо порушення питання про збільшення або зменшення розміру стягуваних аліментів, за наявності для цього передбачених законом підстав з належним їх обґрунтуванням та підтвердженням відповідними доказами.

Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

При зверненні до суду позивач відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору за подання даного позову, тому відповідно до положень ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача в дохід державного бюджету у сумі 1 073 грн 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 278-279, 280-282ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/10 (однієї десятої) частини всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно починаючи з дня подання заяви 24 травня 2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох річного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області Костянтин ГУМЕНЮК