Провадження № 2-о/369/444/23
РІШЕННЯ

Іменем України

27.09.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу № 369/15025/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області із даною заявою, виходячи з наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 46 років померла дружина заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Дружина померла в м. Маріуполь, Донецької області, на момент смерті на тимчасово окупованій території російської федерації, а так на непідконтрольній території України, на якій проводились активні воєнні бойові дії.

Свідоцтво про шлюб, що підтверджує шлюбні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згоріло за адресою проживання у м. Маріуполі, Донецької області.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу № 0 від 19.09.2023 року, вбачається реєстрація актового запису про шлюб за актовим записом № 565 від 15.12.2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Окрім того, факт укладання шлюбу заявника та померлої дружини підтверджується відбитком у паспорті заявника, про шлюб з померлою дружиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27.04.2022 року заявнику було видано Медичну довідку про смерть «КНП Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполь» № 6, відповідно до якого вбачається, що дружина заявника померла внаслідок осколочних поранень голови, брюшної полості та обох нижніх кінцівок.

Заявник вказує, що не отримував Свідоцтва про смерть дружини у реєстраційних органах м. Маріуполь Донецької області, оскільки не вбачає за доцільне, адже дані документи не визнаються на території України.

На момент смерті, дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

На підтвердженням факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявник крім медичної довідки надає фото могили з кладовища.

На підставі вище наведеного, ОСОБА_1 просив суд встановити факт смерті його дружини, громадянки України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті м. Маріуполь Донецької області для отримання свідоцтва про смерть.

27.09.2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Нікушина Валерія Сергіївна через канцелярію суду зареєструвала заяву, в якій просила суд здійснювати розгляд справи у її та заявника відсутності.

27.09.2023 року представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дружиною ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюбу № 0 від 19.09.2023 року.

27.04.2022 року заявнику було видано Медичну довідку про смерть «КНП Обласна лікарня інтенсивного лікування м. Маріуполь» № 6, відповідно до якого вбачається, що дружина заявника померла внаслідок осколочних поранень голови, брюшної полості та обох нижніх кінцівок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

В свою чергу ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, за положеннями ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

З іншого боку, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» в редакції, чинній на день розгляду справи, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

При цьому, підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції України та законів України.

В свою чергу ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території У країни» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Згідно до ч. 1 ст. 17 вищенаведеного Закону, у разі порушення його положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів (ч. 2 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території У країни»).

Приписами ч. 1 ст. 317 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

За таких обставин, з метою захисту законних прав та інтересів заявника як громадянки України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити заяву.

Відповідно до ст. 430 ч. 1 п. 8 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 141, 223, 235, 258, 259, 263-265, 273, 293, 315, 317 ЦПК України; ст. ст. 1-5, 9, 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті його дружини, громадянки України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті м. Маріуполь Донецької області для отримання свідоцтва про смерть.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст. ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 28.09.2023 року.

Суддя А.В. Янченко