РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/741/23

2/609/305/2023

25 вересня 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

при секретарі судового засідання Мацишиній Г.О.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: Великодедеркальської сільської ради

вимоги позивача: про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

учасники справи - не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Великодедеркальської сільської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, що залишилося після смерті ОСОБА_2 .

2. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із права власності на земельну ділянку загальною площею 2.48га, кадастровий номер :01:001:0272, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Темногаєцької сільської ради.

На випадок своєї смерті померлий зробив розпорядження, згідно з яким призначив позивача спадкоємцем належного йому майна, а саме: земельної ділянки, склавши заповіт.

Як зазначає позивач в позовній заяві, на день смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований в с. Темногайці, Кременецького району, а позивач проживав з померлим ОСОБА_2 на день його смерті, допомагав у веденні господарства, здійснював за ним догляд та підтримував фінансово. Позивач звертався в нотаріальну контору по питанню успадкування зазначеного майна, однак йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду за захистом своїх справ. А тому просить позов його задовольнити, визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті померлого, а саме на земельну ділянку.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 08 серпня 2023 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 04 вересня 2023 року.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 04 вересня 2023 року підготовче засідання було відкладено на 25 вересня 2023 року.

5. Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності з повним підтриманням позовних вимог.

6. Від представника відповідача Великодедеркальської сільської ради надійшов лист, в якому останні не заперечували проти позовних вимог, просили розгляд справи провести без участі представника відповідача.

7. Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

9. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави.

Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

10. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Великодедеркальською сільською радою Кременецького району Тернорпільської області вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Темногайці Кременецького району Тернопільської області.

11. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №006827 від 13.01.2005 вбачається, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки кадастровий номер :01:001:0272, площею 2.48га, розташованої на території Темногаєцької сільської ради Шумського району Тернопільської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі розпорядження голови Шумської райдержадміністрації від 30 вересня 2004 року №356.

12. На випадок своєї смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зробив заповітне розпорядження, яким, належну йому земельну ділянку (пай) який знаходиться на території Темногаєцького старостинського округу кадастровий номер :01:001:0272 площею 2.48га заповів ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений 22.11.2022 старостою Темногаєцького старостинського округу та зареєстрований в реєстрі за №5.

13. Відповідно до довідки №110 від 26.07.2023, виданої Темногаєцьким старостинським округом Кременецького району Тернопільської області слідує, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на день смерті постійно проживав за адресою с. Темногайці разом зі своїм внуком ОСОБА_1 і вели спільне господарство.

14. З довідки №144 від 07.09.2023, виданої Темногаєцьким старостинським округом Кременецького району Тернопільської області вбачається, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 на день смерті постійно проживав та був зареєстрований сам в будинку за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним проживав без реєстрації його внук ОСОБА_1 , який допомагав у веденні господарства, доглядав та підтримував фінансово.

15. Своєю Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 30.06.2023 приватний нотаріус Шумського районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , оскільки ним не підтверджено постійного проживання із померлим на день смерті та у встановлений законом строк не подано заяви про прийняття спадщини.

ІV. Оцінка Суду.

16. За змістом частини четвертої статті 200 ЦПК ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Так, частиною четвертою статті 206 ЦПК передбачено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідачі позов визнали, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому судовому засіданні.

17. Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд приходить до висновку, що до виниклих правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.

18. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

19. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

20. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

21. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

22. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

23. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

24. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

25. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

26. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

27. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

28. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

29. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

30. Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

31. У відповідності до ст.1235 ЦК України Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кількох фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Як слідує із досліджених матеріалів справи, померлий ОСОБА_2 , зробивши відповідне розпорядження, заповів земельну ділянку позивачу ОСОБА_1 .

32. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

33. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

34. Відповідно до абз. 3 п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні прав на спадщину особа може звертатися до суду за правилами позовного провадження.

В даний час у позивача виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, а саме, на земельну ділянку, як спадкове майно за заповітом, після смерті ОСОБА_2 .

Відповідач Великодедеркальська сільська рада Кременецького району Тернопільської області своїх заперечень стосовно позовних вимог не висловили та не заперечували проти їх задоволення.

Суд знаходить, що в даних правовідносинах виникнення права власності у позивача пов`язується з правом спадкування.

35. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

36. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

37. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, як це визначено в ст. 81 ч.1 п.г Земельного кодексу України.

38. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

39. Згідно із ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

40. Згідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

41. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

42. Відповідно до ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

43. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину в установленому законом порядку, але отримати свідоцтво про право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку в нотаріальній конторі не може, відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог, право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню.

44. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну ділянку не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

45. Позивачем при подачі позову було сплачено 1073,60 грн судового збору, які він в разі задоволення позову просить не стягувати з відповідача.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 392, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1225, 1233, 1235, 1268, 1270, Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 82, 89, 141, 200, 206 Цивільного процесуального кодексу, суд

У Х В А Л И В :

1.Позов ОСОБА_1 до Великодедеркальської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на спадкове майно за заповітом, яке відкрилося після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і складається із права власності на земельну ділянку, розташовану на території Темногаєцької сільської ради Кременецького району Тернопільської області, площею 2.48га, кадастровий номер :01:001:0272, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

3.Не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 25 вересня 2023 року.

Суддя: О. М. Катерняк