РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4514/22

№ 2/183/994/23

21 вересня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання - Павлюк А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради, про визначення місця проживання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки у якому просив визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 17 лютого 2015 року перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У листопаді 2021 року відповідачка орендувала собі інше житло та разом з дитиною залишила відповідача, проживала окремо. З січня 2022 року син сторін проживає разом з позивачем. Причиною зміни місця проживання дитини була та обставина, що у період 01-02 січня 2022 року відповідачка з сином чинила жахливі речі: шприцом колола руки, била по голові та всім частинам тіла, душила. Після вказаних подій відповідачка проходила лікування у психіатричній лікарні, а дитина проживає з батьком, який створив для дитини всі умови для розвитку та проживання, забезпечив сина усім необхідним.

Ухвалою судді від 23 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального провадження. Ухвалою суду від 01 червня 2023 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду.

18.10.2022 відповідачка подала відзив, у якому просила у позові відмовити, посилаючись на відсутність предмета спору. Права позивача порушено не було, син сторін проживає у позивача. Також вважає не доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог.

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Олійник О.А. підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Позивач у судове засідання, яким завершено розгляд справи не з`явився. У судовому засіданні 10.08.2023 позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що приблизно 04.01.2022 вночі йому телефонувала відповідачка, а потім її батько, просили приїхати. Позивач приїхав до квартири відповідачки, двері ніхто не відчинив, а тому були змушені їх вибивати, бо всередині плакала дитина. Коли побачив у ту ніч сина, виявив на ньому тілесні ушкодження, сліди від уколів на обох руках, синці під очима, хриплий голос через спроби удушення. Син просив ніколи не віддавати його матері.

Представник відповідачки у судовому засіданні просив у позові відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві. Також вказав, що немає підстав визначати місце проживання дитини з батьком через один епізод, що стався з матір`ю. Позивачем не доведено агресію чи неадекватність матері.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала. Вказала, що вважає, що дитина повинна проживати з матір`ю. Вона проживає зі своїми батьками, де є умови для проживання дитини. Події з 02 по 03 січня 2022 року не пам`ятає, погано почувалася через те, що не спала. Після тих подій пройшла курс лікування.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування подав заяву про розгляд справи без його участі, подавши суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Також представник органу опіки та піклування був присутнім під час з`ясування судом думки дитини щодо місця проживання.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, заслухавши думку дитини, допитавши свідків, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2015 року (а.с.9).

Від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 (а.с. 10).

У листопаді 2021 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини, відповідача разом з дитиною переїхала проживати до орендованої квартири. Вказана обставина визнана сторонами та не підлягає доказуванню у відповідності до ч.1 ст.82 ЦПК України.

Як вбачається з висновку судово-медичного експерта №6 від 04.01.2022, експертом оглянуто ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у присутності батька; за результатами обстеження виявлено у дитини тілесні ушкодження у виді синців на нижніх повіках очей, садна на передній поверхні шиї, крововиливи і крапкові ранки на внутрішній поверхні ліктьових суглобів. Крапкові ранки і крововиливи навколо могли бути заподіні внаслідок внутрішньовенних ін`єкцій; усі знайдені тілесні ушкодження могли утворитися 02.01-03.01.2022 (а.с.14).

У період з 05.01.2022 по 12.01.2022 спеціалістами Новомосковського міського центру соціальних служб проведено оцінку потреб сім`ї, під час якої встановлено, що з 04.01.2022 дитина ОСОБА_3 проживає разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; за місцем проживання дитині створені умови проживання та розвитку, навчання, харчування; зафіксовано наявність у дитини тілесних ушкоджень - синці на згинах ліктьових суглобів від ін`єкцій, під обома очима синці на нижніх повіках, садна на шиї; визначено, що дитина потребує психологічної допомоги після подій, які сталися 02-03 січня 2022 року (а.с.13-19).

Надані позивачем фотознімки дитини також підтверджують факт отримання дитиною тілесних ушкоджень, вказаних у висновку експерта та акті оцінки потреб сім`ї (а.с.85-87).

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що є чоловіком рідної сестри позивача. Сторони проживали по АДРЕСА_1 . Потім відповідачка зібрала речі і вихала на орендовану квартиру разом з дитиною. Взимку, точну дату не пам`ятає, позивач забрав дитину, оскільки трапилася подія, під час якої відповідачка увімкнула газ у квартирі, приїхала поліція, вибивали двері, а у дитини виявили синці та сліди від уколів. Дитину він бачив наступного дня після цих подій. ОСОБА_3 категорично проти проживання з матір`ю, боїться цього. Позивач гарний батько, створив всі умови для сина, у них гарні стосунки.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що вона є лікарем-психіатром «КНП» НМР, а відповідачка є її пацієнткою. Вперше на прийом вона прийшла 07.06.2022, вона виконує всі вказівки, пройшла лікування, стан поліпшився. Спочатку були очні візити, а після переїзду ОСОБА_2 у м.Павлоград, спостереження за пацієнткою відбувається у телефонному режимі. Наразі у відповідачки ремісія. У неї був один психотичний епізод внаслідок стресу. Після таких випадків пацієнтам рекомендовано 5 років бути у полі зору психіатра.

При цьому під час допиту свідка ОСОБА_8 відповідачка висловила незгоду з оголошенням діагнозу.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що позивач є її сином, а відповідачка - невісткою. На теперішній час її син та онук ОСОБА_3 проживають разом з нею у с.Миколаївка Новомосковського району у будні дні, а вихідні дні син з онуком проводять у м.Новомосковську. У січні (рік не пам`ятає), трапилася подія, під час якої ОСОБА_2 зачинилася у орендованій квартирі, не відчиняла двері та відкрила газ. Батько відповідачки та позивач викликали поліцію, вибили двері та виявили дитину з тілесними ушкодженнями: синець під оком, ручки поколоті. Дитина була дуже налякана. На теперішній час відповідачка регулярно бачиться з дитиною, приїжджає у вихідні до м.Новомосковська з м.Павлограда. Її син хоча офіційно не працевлаштований, проте він матеріально добре забезпечений, обробляє землю, ремонтує техніку. Онук зі своїм батьком як єдине ціле, мають добрі стосунки, проводять разом дозвілля.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснила що є матір`ю відповідачки. У січні 2022 року у її доньки не витримала нервова система, проте вона пройшла курс лікування. Вважає, що причиною нервового розладу був психологічний тиск з боку позивача, який докоряв її доньці тим, що вона з бідної родини.

Суд визнає недопустимими показання свідка ОСОБА_12 в частині тверджень про причини розладу психічного здоров`я відповідачки, оскільки свідок не є фахівцем у галузі психіатрії та не має компетенції встановлювати відповідні причинно-наслідкові зв`язки.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що він є батьком відповідачки. У її родині були негаразди, так як щодо доньки мала місце «травля» з боку чоловіка. У січні 2022 року йому вночі зателефонувала донька і попросила приїхати. В цей період його донька кілька діб не спала, була виснажена та напружена. Він приїхав до м.Новомосковська, зібрали речі, збиралися їхати у м.Павлогад, проте донька відмовилася, повернулася у квартиру і зачинилася там. На прохання доньки він викликав позивача. Коли позивач приїхав, донька вже не впізнавала їх голоси та не відчиняла двері.

Суд відзначає суперечливість у показаннях свідка ОСОБА_13 , який стверджував про «травлю» його доньки позивачем, але в той же час повідомив про те, що позивача викликав вночі як особу, якій донька довіряє і якій може відчинити двері.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою позивача та хрещеною матір`ю його сина ОСОБА_3 . Рішення про остаточне припинення шлюбних відносин було прийнято після того, як 03 січня (рік не пам`ятає) вночі, дитина зазнала знущань та була побита. Після цієї події ОСОБА_3 був наляканий та замкнутий, йшов на контакт тільки з батьком та бабусею, він соромився та ховав синці, дитина пережила сильний стрес. Позивач дуже хороший батько, добре ставиться до сина, разом проводять дозвілля, вчать уроки.

Отже, з наданих суду доказів встановлено, що дитина у період 02.01-03.02.2022, перебуваючи з матір`ю отримала тілесні ушкодження, стала жертвою фізичного насилля.

Оцінюючи встановлені обставини, суд зазначає, що не може ставити у провину матері наявність психічного розладу чи захворювання, а також вважати цю обставину підставою для обмеження прав матері. Такі хворобливі прояви не можуть залежати від волі чи бажання хворого, контролюватися ним. Разом з тим, при вирішенні спору, суд повинен виходити з якнайкращих інтересів дитини.

У судовому засіданні відповідачка події 02.01-03.02.2022, в результаті яких спричинено тілесні ушкодження дитині, пояснила проблемами з її здоров`ям внаслідок перевтоми. В межах розгляду даної справи суд не повинен встановлювати причини виникнення проблем з психічним здоров`ям, також суд не володіє спеціальними знаннями у галузі психіатрії та не може встановлювати ризики повторення подібних станів у матері дитини. Разом з тим, такі фактори як перевтома можуть супроводжувати людину протягом усього життя, тому не виключено існування вірогідності того, що будь-якої миті може виникнути ситуація, що загрожує життю і здоров`ю дитини. Як пояснила у судовому засіданні лікар-психіатр, ніхто не може гарантувати що така ситуація не повториться, або навпаки - що вона обов`язково повториться. Тобто такі стани є не прогнозованими, що враховується судом при вирішенні питання про визначення місця проживання дитини. Проте, вказана подія не є єдиною обставиною, з якої виходить суд при вирішенні цього спору.

Як встановлено у судовому засіданні, позивач з сином за адресою: АДРЕСА_1 проживають у суботу та неділю, а з понеділка по п`ятницю проживають з матір`ю позивача за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідачка відвідує дитину у м.Новомосковську у вихідні дні.

Згідно з договором купівлі-продажу від 30.09.2014 власником будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є позивач (а.с.22-27).

Син сторін навчається у Гімназії №2 м.Новомосковська за заочною формою здобуття освіти (а.с.11).

Згідно з актом Квартального комітету №20 від 07.07.2022 ОСОБА_1 без реєстрації проживає за адресою: АДРЕСА_3 разом з сином ОСОБА_3 (а.с.21).

Відповідачкою надано характеристику з місця роботи - ліцею №12 Павлоградської міської ради, згідно якої ОСОБА_2 працює з 01.09.2022, за період роботи зарекомендувала себе як дисциплінований, відповідальний працівник (а.с.48). Також, згідно характеристики Квартального комітету №30, ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 , за місцем проживання характеризується позитивно, проживає разом з батьками (а.с.49).

Згідно з наданою відповідачкою медичною картою, ОСОБА_2 за результатами проходження медичної комісії придатна до роботи на посаді вчителя (а.с.51).

Згідно з педагогічною характеристикою ОСОБА_3 навчається у 2-А класі Гімназії №2 м.Новомосковська, за вересень-листопад 2022 року виявив достатній рівень успіхів у навчальних досягненнях. Активний у спілкуванні з однолітками, не провокує конфліктні ситуації; під час онлайн уроків має охайний зовнішній вигляд, до занять приєднується своєчасно; має все необхідне шкільне приладдя та технічні засоби для повноцінного навчання; батько та бабуся створили умови для того, щоб хлопчик здобував освіту (а.с.84, 126).

Також, свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердили дбайливе ставлення батька, турботу. При оцінці показань цих свідків суд враховує, що свідки є родичами позивача. Проте їх показання не є суперечливими, узгоджуються з дослідженими судом письмовими доказами, а тому підстави ставити під сумнів показання зазначених свідків в цій частині у суду відсутні.

Органом опіки та піклування складено висновок щодо розв`язання спору. З висновку вбачається, що йому передувало ретельне з`ясування відомостей про обох батьків, дослідження документів, обстежено місце проживання як батька, так і матері, вивчено характеристики дитини, батьків запрошено на засідання комісії та вислухано, а також проведено психологічне діагностування дитини, заслухано думку дитини. Повно і всебічно дослідивши обставини проживання та виховання дітей, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність визначення місця проживання дитини разом з батьком (107-110).

Висновок є достатньо обґрунтованим і мотивованим, підстави не погоджуватися з ним у суду відсутні.

Суду органом опіки та піклування надано висновки щодо емоційного стану ОСОБА_3 згідно якого на час дослідження (06.01.2023) дитина відчуває у родині турботливе ставлення близьких людей до себе. Хлопчик спокійний, не агресивний, спостерігається незначна тривожність. Тісні відносини з батьком, поруч з ним відчуває спокій. Мати для ОСОБА_3 теж має у житті важливе значення, в усіх методиках вона теж присутня. Але деякі спогади, які відбулися в минулому, пов`язані з матір`ю викликають у дитини неспокій (а.с.112).

Як встановлено у ст.171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

На виконання зазначених вимог, судом було вислухано думку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за віком та станом розвитку міг її висловити. Дитина висловила категоричне, чітке та однозначне бажання проживати разом з батьком. Таке бажання дитини, на переконання суду, було щирим і невимушеним, відповідало дійсній волі дитини. При цьому, суд відзначає більшу прихильність до батька, ніж до матері. Але дитина, незважаючи на травматичні для неї події, які мали місце 02.01-03.02.2022, зберегла теплі почуття до матері, з якою бажає спілкуватися. Проте, категорично не бажає проживати з матір`ю.

Суд також дійшов висновку, що для батька є пріоритетом є інтереси дитини. Про це, зокрема, свідчить вжиття позивачем заходів з метою забезпечення присутності матері у житті дитини. Зі спілкування з дитиною судом встановлено позитивне ставлення дитини до матері, що свідчить про те, що дитина виховується у дусі поваги та любові до обох батьків, незважаючи на травматичні для дитини події.

Вирішуючи спір між сторонами, суд керується наступними нормами права.

Згідно зі ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до статі 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо. Місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Статтею 161 Сімейного кодексу України визначено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд не погоджується з доводами відповідачки про відсутність спору, оскільки у судовому засіданні ОСОБА_2 вказала, що вважає, що дитина повинна проживати разом з матір`ю.

Вирішуючи позовні вимоги про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , який не досяг віку чотирнадцяти років, суд враховує, що сторони проживають окремо, між ними наявний спір щодо місця проживання дитини, на даний час фактично дитина проживає разом з батьком, позивач добросовісно ставиться до виконання батьківських обов`язків, а також враховуючи висновок органу опіки та піклування з яким суд погодився, з урахуванням думки самої дитини, суд вважає що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідають якнайкращим інтересам дитини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

третя особа - орган опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, , місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м.Новомосковськ, вул.Гетьманська,14.

Повне судове рішення складено і підписано 25 вересня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.