Справа № 572/1227/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ШЕВНІ І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни цивільну справу №572/1227/22 за позовом ОСОБА_1 до САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ Рівненської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : АДРЕСА_1 , як об`єкт права спільної сумісної власності подружжя, а також на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0032, площею 0,2439 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за цією ж адресою - в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що вона з 11 січня 1959 року перебувала у шлюбі із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час шлюбу позивач із чоловіком побудували садибний (індивідуальний) житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , який, разом із змельною ділянкою, на якій він розташований, за життя чоловік подарував ОСОБА_4 (рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 02 червня 2021 року вказані договори дарування були визнані недійсними та скасовані).

Позивач зазначає, що оскільки спірне майно, яке є предметом позову, набуте подружжям під час перебування у шлюбі воно є спільною сумісною власністю подружжя, отже, ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного майна як такого, що набуто під час перебування у шлюбі із ОСОБА_3 . Крім цього, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину цього ж майна в порядку спадкування після смерті чоловіка.

Відповідно до змісту позовних вимог ОСОБА_2 не має можливості оформити права на вказане вище майно в позасудовому порядку, оскільки на момент смерті чоловіка житловий будинок та земельна ділянка була оформлена на ОСОБА_4 за договором, який на даний час визнаний недійсним.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 подала письмову заяву, якою заявлені позовні вимоги підтримала повністю.

Відповідачем, Сарненською міською радою подано письмову заяву, згідно із якою відповідач просить здійснювати судове провадження у цій справі за наявними доказами.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , залучений до участі у справі за ініціативою суду, у судове засідання не з`явився.

Сторонами заявлено клопотання про розгляд даної справи у їх відсутності, яке судом задоволено.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов до наступного.

Правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу нерухомого майна, яке набувається в порядку спадкування та яке набуто під час перебування у шлюбі.

Вказані правовідносини регулюються нормами СК України та ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна норма міститься у Сімейному кодексі України : частиною 1 статті 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку, при чому частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Досліджена судом копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 11 січня 1959 року, доводить, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , зареєстрували шлюб 11 січня 1959 року, про що цього ж числа Іванівською сільською радою Усольського району Ірктської області було складено актовий запис №2.

Копія свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах із планом забудови, доводять, що ОСОБА_3 на підставі рішення правління колгоспу «Перше Травня» №8 від 03 квітня 1969 року та рішення виконкому Сарненської районної ради депутатів трудящих №464 від 22 червня 1969 року, здійснював будівництво житлового будинку житловою площею 53 м2 по АДРЕСА_1 .

Вказане будинковолодіння було зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3 , відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_2 , виданого Виконавчим комітетом Великовербченської сільської ради Сарненського району Рівненської області 14 червня 2005 року, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» 23 червня 2005 року за №38-38 в книзі 1, що підтверджено даними, наявними а в договорі дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 27 жовтня 2010 року.

Крім цього, ОСОБА_3 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,2439 га із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована по АДРЕСА_1 із кадастровим номером 56 001 0032, що доводиться наданими суду копіями довідки №64 від 29 червня 2010 року, виданої Управлінням держкомзему у Сарненському районі Рівненської області та Державного акту серії ЯЛ №154562 від 22 жовтня 2010 року.

Копія технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , виготовлений станом на 13 травня 2005 року, доводить, що за вказаною вище адресою дійсно розташований житловий будинок 1975 року забудови, загальною площею 102,3 м2 та господарські будівлі.

Отже, судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 набув вказане вище майно : житловий будинок із господарськими будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , під час перебування у шлюбі із позивачем ОСОБА_2 , через що вказане майно дійсно є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України - у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В даному випадку позивач дійсно має право на визнання за нею права власності на 1/2 частину спірного будинковолодіння та земельної ділянки, як спільного сумісного майна подружжя, з урахуванням того, що за відсутності доведення іншого, частки подружжя є рівними.

Крім цього, позивач просить визнати за нею право власності на 1/2 частину цього ж будинковолодіння та земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_3 набув право власності на земельну ділянку та будинковолодіння, розташовані по АДРЕСА_1 , на законних підставах.

Договір дарування вказаного житлового будинку та аналогічний договір щодо земельної ділянки від 27 жовтня 2010 року, укладений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 , визнані недійсними та скасовані рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 02 червня 2021 року, яке набрало законної сили 02 липня 2021 року.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 30 грудня 2010 року, доводить, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Велике Вербче Сарненського району Рівненської області.

Таким чином, на даний час права спадкодавця щодо спірного майна входять до складу спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Крім цього, судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 була дружиною померлого ОСОБА_3 , а тому, згідно із вимогами ст.1261 ЦК України позивач належать до першої черги спадкоємців за законом після смерті чоловіка.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Факт прийняття позивачем спадщини після смерті чоловіка доводиться довідкою №13/01-1327 від 02 вересня 2021 року, виданою Великовербченським старостинським округом, копія якої надана суду позивачем, згідно із якою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 , на день його смерті з ним була зареєстрована та проживала дружина ОСОБА_2 .

Оскільки в ході судового слідства доведено наявність спадкового майна, встановлено час відкриття спадщини та доведено прийняття спадщини спадкоємцем відповідно до закону, а також набуття цього майна подружжям ОСОБА_6 у шлюбі - суд вважає правомірними вимоги ОСОБА_2 , а тому вони є обґрунтованими, не порушують інтересів інших осіб і підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, ст.ст. 368, 328, 1218, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жительки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ Рівненської області (м.Сарни вул.Широка,31 Рівненської області, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 (житель АДРЕСА_2 ) про визнання права власності - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : АДРЕСА_1 , як об`єкт права спільної сумісної власності подружжя, а також на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : АДРЕСА_1 та земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0032, площею 0,2439 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за цією ж адресою - в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: