Справа № 570/3927/23
Номер провадження 2/570/1024/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року Рівненський районний суд Рівненської області у складі:

судді Гнатущенко Ю.В.

з участю секретаря судових засідань Іллюк С.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної земельної ділянки, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася в суд з позовом, поданим представником позивача адвокатом Ільїним В.А., до відповідачів, в якому просить визначити частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану за адресою с.Грушвиця Перша, Рівненського району, кадастровий номер :03:006:0304 співвласників: померлої ОСОБА_4 , відповідачки ОСОБА_2 та відповідачки ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що позивач є спадкоємицею померлої ОСОБА_4 . До складу спадщини входить частка земельної ділянки площею 0,2500 га, розташовану за адресою с.Грушвиця Перша, Рівненського району, кадастровий номер :03:006:0304, яка перебуває у спільній сумісній власності з відповідачами. Частки співвласників не визначені. Нотаріус, до якого позивач звернулася для оформлення спадщини, роз`яснив про необхідність визначення часток співвласників земельної ділянки.

Ухвалою від 31.08.2023 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив загальне позовне провадження у справі.

В підготовче засідання сторони не з`явилися.

У поданому до суду клопотанні від 19.09.2023 року представник позивача просить розгляд справи провести без участі позивача та її представника, позов підтримує.

19.09.2023 року до суду надійшли зави від відповідачів про розгляд справи без їхньої участі, позов визнають повністю та не заперечують проти його задоволення.

Відповідно до ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем в порядку, встановленому ст.206 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд встановив, що земельна ділянка площею 0,2500 га, розташована за адресою с.Грушвиця Перша, Рівненського району, кадастровий номер :03:006:0304 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, належить на праві спільної сумісної власності померлій ОСОБА_4 , відповідачці ОСОБА_2 та відповідачці ОСОБА_3 , що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 528744 від 21.09.2010 року та додатком до нього (Список співвласників земельної ділянки).

Відповідно до Списку співвласників земельної ділянки, такими є ОСОБА_4 , відповідачка ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 .

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Кутецької В.В. від 14.07.2023 №173/02-14, в Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 528744 від 21.09.2010 року із додатком, яка знаходиться у спільній власності, частка спадкодавця не вказана, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину і проведення державної реєстрації. В додатку самовільно вписані площі. Інформацією з ДЗК підтверджується, що земельна ділянка передана в спільну сумісну власність.

Позивачка згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 . У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом було відмовлено, оскільки частка спадкодавця у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯК №528744 не вказана.

Відповідно до ч.1 ст.355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників) належить їм на праві спільної сумісної власності (спільне майно).

Згідно із ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними; розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом (ч.1, ч.2 ст.369 ЦК).

За правилами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Згідно ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.361 ЦК України розпорядження часткою у праві спільної часткової власності співвласником може здійснюватися самостійно. Отже, для здійснення права розпорядження часткою, в тому числі і для передачі права власності, необхідно, щоб частка в праві спільної власності була визначена.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналогічні положення містить і статті 370 ЦК України щодо виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст.89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає за рішенням суду (п.«г» ч.1 ст.87 ЗК України).

За нормами ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7 лютого 2014 року частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при відкритті після нього спадщини. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Судом не встановлено, що між співвласниками земельної ділянки, площею 0,2500 га, розташованої за адресою с.Грушвиця Перша, Рівненського району, кадастровий номер :03:006:0304, існувала будь-яка домовленість щодо розміру часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Беручи до уваги, що земельна ділянка належить співвласникам на праві спільної сумісної власності, частки кожного співвласника у праві спільної власності на земельну ділянку є рівними, про що сторони не заперечують.

Таким чином, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позов належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ спільної сумісної земельної ділянки - задоволити повністю.

Визначити, що частки померлої ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, розташовану за адресою с.Грушвиця Перша, Рівненського району, кадастровий номер :03:006:0304 із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, є рівними і становлять по 1/3 частки кожній.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Сторони справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

Відповідач ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Гнатущенко Ю.В.