У х в а л а

21 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 242/6619/21

провадження № 61-8345ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до навчально-виховного комплексу «Петрівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Селидівської міської ради Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення,

В с т а н о в и в:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до навчально-виховного комплексу «Петрівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Селидівської міської ради Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу відповідача про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 01 лютого 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до навчально-виховного комплексу «Петрівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Селидівської міської ради Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу відповідача про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення задоволено.

Визнано наказ навчально-виховного комплексу «Петрівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Селидівської міської ради Донецької області № 39-К від 05 листопада 2021 року про відсторонення ОСОБА_1 від роботи протиправним та скасовано його.

Поновлено ОСОБА_1 на роботі в навчально-виховному комплексі «Петрівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Селидівської міської ради Донецької області на посаді вчителя музичного мистецтва.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на роботі.

Стягнуто з навчально-виховного комплексу «Петрівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Селидівської міської ради Донецької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час відсторонення від роботи за період з 08 листопада 2021 року по 01 лютого 2022 року в розмірі 15 016,09 грн.

Сума вказана без утримання податків та інших обов`язкових платежів.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року апеляційну скаргу відповідача навчального-виховного комплексу «Петрівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Селидівської міської ради Донецької області задоволено.

Рішення Селидівського міського суду Донецької області від 01 лютого 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до навчально-виховного комплексу «Петрівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Селидівської міської ради Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу відповідача про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до навчально-виховного комплексу «Петрівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Селидівської міської ради Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення повернуто заявнику.

30 травня 2023 року ОСОБА_1 (далі - заявник) надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2023 року касаційну скаргу заявника на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року в справі залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали заявник, у встановлений судом строк, надіслала заяву про усунення недоліків із новою касаційною скаргою.

Однак, подана заява про усунення недоліків та нова касаційна скарга не містили підпису заявника ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2023 року заяву про усунення недоліків та касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року, визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала; продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 19 червня 2023 року, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали заявник, у встановлений судом строк, надіслала заяву про усунення недоліків із новою касаційною скаргою.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частина друга статті 390 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Указану касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження і заявник порушує клопотання про поновлення цього строку, зазначаючи, що ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2023 року, касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року, повернуто заявнику. Оскільки касаційна скарга подавалася заявником в межах строку на касаційне оскарження, а в даному випадку заявник звертається до Верховного Суду із касаційною скаргою повторно, тому просить поновити строк на касаційне оскарження.

Наведені підстави та обставини вказують на відсутність зловживань заявником його процесуальними правами та, відповідно, свідчать про поважність причин пропуску строку для подання касаційної скарги.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Підставами касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року заявник вказує застосування в оскаржуваному рішенні норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21.

Крім того, зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування статті 46 КЗпП України, пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» у частині відсторонення працівника від роботи у разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19.

Оскільки із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається ймовірність неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що неможливо встановити без дослідження матеріалів справи, а тому з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної касаційної скарги та належної перевірки її доводів, наявна необхідність відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів даної справи.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 квітня 2023 року.

Витребувати з Селидівського міського суду Донецької області матеріали цивільної справи № 242/6619/21 за позовом ОСОБА_1 до навчально-виховного комплексу «Петрівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад» Селидівської міської ради Донецької області про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення від роботи та стягнення середнього заробітку за період відсторонення.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська