Справа № 364/658/23
Провадження № 2/364/214/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Глазкової Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання Кулинич Г.І.,

представника позивача Мокрієнка Т.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Володарка Київської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії,

встановив:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулося до Володарського районного суду Київської області з позовом до відповідача про стягнення вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії.

ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» свої позовні вимоги мотивує тим, що за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , 10.04.2023 зафіксовано факт порушення ПРРЕЕ.

У результаті даного порушення відповідачу було нараховано суму вартості не облікованої електричної енергії у розмірі 45981,95 грн. Враховуючи те, що відповідач добровільно не здійснив погашення наявної заборгованості, ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулось до суду.

Ухвалою Володарського районного суду Київської області від 01.09.2023 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні представник позивача просив суд задовільнити позов, з підстав викладених у ньому.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні, пояснив, що у вказаний період нарахування заборгованості не проживав у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки перебував на сході України у зв`язку із несенням ним військової служби. Також вказав, що ще раніше у 2016 році звертався до відділення позивача з метою переоформлення рахунку, проте оскільки не був власником будинку, то йому було відмовлено, жодних договорів на обслуговування із позивачем не заключав.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» є суб`єктом господарювання, що здійснює підприємницьку діяльність з розподілення електричної енергії на території Київської області.

Відносини, які виникають між споживачем електроенергії та енергопостачальником регулюються Законом України «Про ринок електричної енергії» від 13.04.2017 року № 2019-VIII, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах електроенергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, і є обов`язковими для виконання кожною із сторін.

Згідно п. 2 постанови № 312 від 14.03.2018 року Про затвердження Правил Роздрібного ринку Електричної енергії, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання.

Згідно п. 2.1.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії за ініціативою однієї з сторін договір споживача про розподіл електричної енергії оформлюється в паперовій формі. Споживання електроенергії та здійснення оплати за її використання підтверджує приєднання споживача до договору.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» здійснює ліцензовану діяльність з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності і діє на підставі статуту та ліцензії.

Позивач та відповідач не укладали між собою жодних договорів постачання електричної енергії.

Згідно п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.

В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.

10.04.2023 за наслідком перевірки представниками позивача було складено Акт про порушення №К 047061, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено порушення ПРЕЕ, а саме п. 5.5.5. ПРЕ використання електричної енергії без наявності відповідних договорів на розподіл та постачання електричної енергії.

З даним Актом відповідач ознайомився, про що поставив свій підпис, також йому роз`яснено про необхідність звернення до ОСР для заключення договору про постачання електричної енергії. У своїх письмових зауваженнях відповідач зобов`язався надати додаткову інформацію про підключення до комісії з розгляду акта.

Згідно протоколу № 092, на підставі виявленого порушення та складеного Акту про виявлене порушення №К047061 від 10.04.2023 у відповідності до пункту 8.4.13 Правил роздрібного ринку електричною енергією, відповідачу нараховано суму вартості не облікованої електричної енергії в розмірі 45981,95 грн. та виставлено рахунок повідомлення про оплату за травень 2023 року від 11.05.2023.

Згідно розрахунку обсягу та вартості необлікованої електричної енергії згідно акту про порушення від 10.04.2023 у результаті порушень ПРЕЕ, відповідачем було спожито електричну енергію 7208 квт/год за 182 днів з 10.10.2022 по 10.04.2023 на загальну суму 45981,95 грн.

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач був присутній під час розгляду акту про порушення комісією на її засіданні від 08.05.2023, у відповідній графі вказав, що не погоджується із таким рішенням комісії та протоколом.

Згідно п. 8.2.7 Правил роздрібного ринку електричної енергії, кошти за не обліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за не обліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

У разі незгоди споживача з фактом крадіжки електричної енергії та відмови від сплати вартості не облікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту викрадення електричної енергії та стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п.п.11 п.5.2.1 ПРРЕЕ електропостачальник має право на відшкодування збитків, які виникли через дії чи бездіяльність споживача, іншого електропостачальника, власника мереж, оператора малої системи розподілу, оператора системи, постачальника послуг комерційного обліку.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії знайшов своє підтвердження при розгляді справи.

Відповідно до пункту 1.1.1. глави 1.1. розділу I Правил роздрібного ринку електричної енергії, ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостчальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Ці правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії», постачання електричної споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до п. 4.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 року, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Згідно абзацу 2 п. 4.10 ПРРЕЕ побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах наданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило, один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії споживачу.

Виходячи с положень п. 4.12 ПРРЕЕ, рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем або в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Відповідно до п. 4.13 ПРРЕЕ, для здійснення розрахунків за фактичну спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Як передбачено у п. 5.5.5 ПРРЕЕ, споживач зобов`язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; здійснювати оплату рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч.1 ст. 4. Закону України «Про ринок електричної енергії» від 13 квітня 2017 року №2019-VIII, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України «Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом».

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Станом на день подання позову до суду відповідачем не було здійснено оплату за використану електричну енергію.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільний процесуальний кодекс України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Цивільний процесуальний кодекс України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 89 Цивільний процесуальний кодекс України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу.

Згідно з ч.1, 2 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник.

Тобто у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, а у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Згідно ст. 322 Цивільний кодекс України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Таким чином, оскільки, відповідач, як споживач винний в порушенні Правил роздрібного ринку електричної енергії, у зв`язку з чим має заборгованість перед позивачем по сплаті за використану електроенергію, яку у добровільному порядку не погасив, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та на підставі наведених положень цивільного законодавства підлягає задоволенню.

Доводи відповідача не спростовують факту порушення ним ПРРЕЕ, не підтверджені жодними належними доказами, крім того під час судового розгляду відповідач не заперечував, що договір на постачання електричної енергії з позивачем не укладав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

За п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Представник позивача у позові надає орієнтовний розрахунок сум судових витрат, куди включає витрати на правову допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

Як вказує сторона позивача, розмір витрат на професійну правову допомогу складає 5 000,00 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Крім цього, витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15.04. 2020 у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19).

Також, у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

До матеріалів заяви адвокатом Мокрієнком Т.В. не надано належних доказів на підтвердження надання ним правової допомоги у заявленому розмірі.

Отже, судом встановлено відсутність документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку, зокрема, квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо.

З огляду вищевикладеного, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 Цивільний процесуальний кодекс України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при подачі позовної заяви до суду, позивачем згідно платіжного доручення сплачено судовий збір в сумі 2 684 грн.

Так як суд задовольняє позов, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному розмірі.

Керуючись ст.11, 526, 610, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. ст. 5, 10, 13, 76, 79, 89, 90, 259, 263 - 265, 293, 315 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до ОСОБА_1 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» 45981 (сорок п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят одну) грн. 95 коп. вартості не облікованої електричної енергії.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 28.09.2023 року.

Позивач: ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», Код , адреса: 08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2 «б».

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю. О. Глазкова