Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2023 Справа №607/11811/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді Позняка В.М., за участю секретаря судового засідання Шимків Л.І., представника позивача - адвоката Іщук К.В.,

розглянувши в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину трикімнатної квартири, загальною площею 86,5 кв.м. (житлова площа 50,1 кв.м.), що розташована у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35535609.

В обґрунтування вимог позивач вказує, що з 09 листопада 1995 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 травня 2023 року у справі № 607/6466/23 шлюб між ними розірвано. За час подружнього життя сторонами було набуте нерухоме майно, а саме трикімнатна квартира загальною площею 86,5 кв.м. (житлова площа 50,1 кв.м.), що розташована у АДРЕСА_1 . Вважає, що спірна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, а отже належить до розподілу по 1/2 частці квартири кожному з сторін. Посилаючись на наведене, просить задовольнити позов.

19 вересня 2023 року представником відповідача - адвокатом Яненко О.Ю. подано відзив на позов, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_1 визнають в повному обсязі.

Ухвалою судді від 05 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених в ньому.

Відповідач повідомлялася про час та місце судового розгляду у встановленому порядку, в судове засідання не з`явилася, попередньо подавши відзив на позов, згідно якого позов визнає.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 09 листопада 1995 року, який було розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 травня 2023 року у справі № 607/6466/23.

Згідно довідки № 595/45 від 03 серпня 2001 року, виданої Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінив прізвище на « ОСОБА_1 », про що 03 серпня 2001 року зроблено актовий запис № 355.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 333530258 від 25 травня 2023 року, трикімнатна квартира АДРЕСА_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 15 грудня 2011 року виконкомом Тернопільської міської ради.

Тобто, дане майно набуте відповідачем у власність під-час спільного подружнього життя з ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з вимогами ст.ст. 69, 70 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Отже, судом встановлено, що спірна трикімнатна квартира, загальною площею 86,5 кв.м. (житлова площа 50,1 кв.м.), що розташована у АДРЕСА_1 , є об`єктом спільної сумісної власності сторін та їх частки визнаються рівними - по 1/2 частини.

Згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В силу вимог ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення шляхом визнання за ним права власності на 1/2 частину трикімнатної квартири, загальною площею 86,5 кв.м. (житлова площа 50,1 кв.м.), що розташована у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35535609, як на частку майна, нажитого подружжям за час шлюбу.

Щодо судового збору.

Вимогами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

У відповідності із ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

З огляду на зазначені вимоги закону, беручи до уваги визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що з відповідача - ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути 4 768,55 гривень судового збору, а також позивачу ОСОБА_1 з державного бюджету слід повернути 50% судового збору у розмірі 4 768,55 гривень, сплаченого ним при поданні до суду позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 81, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 368, 369 Цивільного кодексу України, ст.ст. 68, 69, 70 Сімейного кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 35535609.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 4 768 (чотири тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 55 (п`ятдесят п`ять) копійок.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 4 768 (чотири тисячі сімсот шістдесят вісім) гривень 55 (п`ятдесят п`ять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі у 30-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Повне рішення суду виготовлено 25 вересня 2023 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 .

Головуючий суддяВ. М. Позняк