Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Логойди І.В.,

за участі секретаря судового засідання Шовак А.О.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №308/13634/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Кухта Ольга Василівна, до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна,

за участю:

позивача - ОСОБА_1

представників позивача - Кухти О.В. , ОСОБА_4

відповідача - не з`явився

представник відповідача - Ільчук І.М.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Кухта Ольга Василівна, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна, згідно з яким просить суд в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ід.н. НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ід.н. НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) право власності на наступне нерухоме майно, а саме: садовий будинок, що складається з п`яти приміщень загальною площею - 68,5 кв.м., розташований за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Оноківської сільської ради, с. Оноківці, с/т «Тюльпан», Доманинська реформа урочище, який розташований на земельній ділянці, площею 0,0694 га, кадастровий номер :11:010:0383, та земельну ділянку площею 0,0694 га, кадастровий номер :11:010:0383, що розташована: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, мкрн. «Шахта», урочище «Доманинська реформа», цільове призначення земельної ділянки: для індивідуального садівництва, по 1/2 частині за кожним.

Позовні вимоги мотивує тим, що між сторонами укладено шлюб, у них народився спільний син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 06 жовтня 2022 року шлюб між сторонами розірвано. У період перебування у зареєстрованому шлюбі придбано наступне нерухоме майно, а саме: садовий будинок, що складається з п`яти приміщень загальною площею - 68,5 кв.м., розташований за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Оноківської сільської ради, с. Оноківці, с/т «Тюльпан», Доманинська реформа урочище, який розташований на земельній ділянці, площею 0,0694 га, кадастровий номер :11:010:0383. Садовий будинок придбаний на підставі Договору купівлі-продажу садового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М. 15 листопада 2019 року за реєстровим номером 2593, та земельну ділянку площею 0,0694 га, кадастровий номер :11:010:0383, що розташована: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, мкрн. «Шахта, урочище «Доманинська реформа». Цільове призначення земельної ділянки: для індивідуального садівництва. Земельна ділянка придбана на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М. 15 листопада 2019 року за реєстровим номером 2594. Оскільки, майно було придбане спільно в період шлюбу, воно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, тому просить поділити вищезазначене майно, шляхом визначення по 1/2 частині за кожним. Садовий будинок та земельна ділянка, що є предметом спору, оформлені Договорами купівлі-продажу на відповідача, проте під час оформлення договорів у нотаріуса позивач надала свою згоду на укладення договорів купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, що є зазначено у самих договорах купівлі-продажу, а також перебуваючи у шлюбі з відповідачем народила сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за яким доглядає та виховує, дбає про його матеріальне забезпечення.

Відповідач у відзиві на позов заперечив стосовно заявлених позовних вимог, вказуючи, зокрема, що не заперечує проти укладення договору купівлі-продажу садового будинку та земельної ділянки, однак, такі не можуть бути спільною власністю подружжя, так як були придбані не за рахунок спільних коштів, а за рахунок коштів батька відповідача ОСОБА_7 , мешканця с.Мшанець Зборівського району Тернопільської області, який 27 вересня 2019 року на підставі договору купівлі продажу своєї квартиру АДРЕСА_2 . Оскільки відповідач не мав власного житла, коштів, проживав в орендованому будинку, то його батько ОСОБА_7 , вирішив придбати для нього вказаний вище садовий будинок та земельну ділянку. Вказане підтверджується договором купівлі-продажу, витягом з Державного реєстру та показами мого батька, які він згоден надати у судовому засіданні. Таким чином, кошти, які були надані батьком для придбання садового будинку та земельної ділянки, являються особистою власністю відповідача. Вказане узгоджується з ч.1 п.3 ст.57 Сімейного кодексу України згідно з якою особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

01.12.2022 до суду надійшла відповідь на відзив, згідно з якою позивач вказує, що твердження відповідача у відзиві на позов спростовуються поданою до суду копією уточнення позовної заяви від 13.09.2022 у справі №308/8648/22, згідно з якою просив: здійснити поділ спільно набутого у шлюбі майна, а саме: житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 та надати йому право, здійснити сплату грошової суми еквівалентної належній частині майна відповідача ОСОБА_8 , відповідно до проведеної оцінки спільно набутого майна. Тобто, ОСОБА_2 у заяві від 13 вересня 2022 року, поданій до суду у іншій справі, визнав факт того, що нерухоме майно, яке є предметом у даній справі є спільною сумісною власністю подружжя. Окрім того, садовий будинок та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , та є предметом даної справи, позивачка ОСОБА_9 придбала за свої власні кошти, які 03 жовтня 2022 року отримала в AT «ОТП Банк» в кредит, що підтверджується кредитним договором № , оскільки, дійсно, як відповідач у відзиві зазначив, що на момент купівлі садового будинку та земельної ділянки він коштів не мав, тому і не мав можливість придбати вищезазначене майно. Кредит погашався одноособово з особистого рахунку позивачки ОСОБА_9 , що підтверджується роздруківкою з її картки-рахунку та який був достроково погашений позивачкою 28 червня 2022 року, що підтверджується квитанцією №36941660. Окрім того, відповідач у своєму відзиві заявляє, що кошти на придбання садового будинку та земельної ділянки є його особистою власністю, оскільки їх йому дав його батько, проте жодного підтверджуючого доказу (договору дарування грошей), суду не надав, а оскільки такі твердження відповідача належними та допустимими доказами не підтверджені, то презумпція права спільної сумісної власності подружжя залишається непохитною.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 10.03.2023 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_9 , в інтересах якої діє представник - адвокат Кухта Ольга Василівна, до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна, до припинення перебування відповідача ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан. Постановою Закарпатського апеляційного суду від 01.06.2023 ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Ільчука І.М. про зупинення провадження у справі, у задоволенні клопотання відповідача про виклик до суду в якості свідка ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_4 , тел. НОМЕР_3 ; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 24.07.2023 було надано можливість відповідачу особисто прийняти участь у судовому засіданні незважаючи на залучення адвоката, у зв`язку з чим розгляд справи відкладався.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.09.2023 постановлено провести судове засідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 20.09.2023 позивачка та її представники просили позов задовольнити з підстав, наведених у позові, доданих до нього доказів, інших заяв по суті спору.

Відповідач у судове засідання у режимі відеоконференції не з`явився, жодним чином не повідомив про це письмово суд, жодних доказів на підтвердження обставин неявки суду не надав.

Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з наведених у відзиві на позов підстав.

Суд, заслухавши учасників розгляду даної справи, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 27 листопада 2014 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклав шлюб з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який було зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, відповідний актовий запис №2229, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , доданою до матеріалів справи. ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_2 та ОСОБА_9 народився син ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 06.10.2022 року у справі №308/8648/22 шлюб між сторонами розірвано.

Згідно договору купівлі-продажу садового будинку від 15.11.2019 ОСОБА_2 прийняв у приватну власність садовий будинок, що розташований за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Оноківської сільської ради, с. Оноківці, с/т «Тюльпан», Доманинська реформа урочище, який розташований на земельній ділянці площею 0,0694 га кадастровий номер :11:010:0383, зареєстрований в реєстрі №2593 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М. Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 15.11.2019 ОСОБА_2 прийняв у приватну власність земельну ділянку площею 0,0694 га, кадастровий номер :11:010:0383, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 , зареєстрований в реєстрі №2594 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер інформаційної довідки 189165832, 189182308, 323336646, 323336837) садовий будинок, що знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, «Доманинська реформа» урочище, будинок б/н, на підставі договору купівлі-продажу 2593, виданого 15.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №49723986 від 18.11.2019, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 ; земельна ділянка за кадастровим номером :11:010:0383, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 248, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №2594, виданого 15.11.2019, посвідченого приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Хребтань Н.М., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №49726507 від 18.11.2019, належить на праві приватної власності ОСОБА_2 .

Вказане майно придбано сторонами за період перебування у шлюбі, позивач вважає його спільною сумісною власністю. Суду не надано доказів наявності між сторонами шлюбного договору чи домовленості стосовно майна про інше.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Сімейним кодексом України.

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ст.61 СК України).

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується ст.63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Стаття 65 СК України регламентує право подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Так, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до ч. 3 та 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (ст. 68 СК України)

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст.69 СК України.

Частинами 1, 2 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вказано, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Згідно з вимогами ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Обставин, вказаних у ст. 57 СК України, щодо придбання майна суду відповідачем, що заперечує проти задоволення позовних вимог, суду не доведено. Так, договір купівлі-продажу квартири ОСОБА_7 від 27.09.2019 не доводить факт отримання відповідачем коштів на придбання нерухомого майна, земельної ділянки згідно з даними позовними вимогами. Позивачем додано кредитний договір № , укладений нею з АТ «ОТП Банк» на суму 200000 грн., виписку з картки АТ КБ «Приватбанк» та квитанцію №36941660 на суму 110565 грн. оплати ОСОБА_9 за погашення кредиту. Також, до відповіді на відзив представником позивачки було подано докази подання ОСОБА_2 заяви про уточнення позовних вимог в межах розгляду справи №308/8648/22, якою сам ОСОБА_2 просив здійснити поділ спільного набутого у шлюбі майна у розрахунку позивач, дитина, відповідач, та здійснити сплату грошової суми належної відповідачці частині відповідно до грошової оцінки. Отже, наведеними докази спростовуються заперечення відповідача про належність нерухомого майна, земельної ділянки до його особистої власності.

Вимогами ст. 71 СК України передбачено, зокрема, що неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У разі, коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Статтею 79 ЦПК України, зазначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи наведені обставини та відсутність доведених належними доказами підстав визнати особистою приватною власністю будь кого з подружжя вказаного майна, суд не знаходить підстав не визнавати майно, що є предметом даного позову, як об`єкт спільної сумісної власності та вважає, що таке підлягає визнанню частковою власністю по за кожним із колишнього подружжя.

Заперечення відповідача, наведені у відзиві на позов, не спростовують встановлених судом обставин. Позовні вимоги слід задовольнити.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Суд задовольняє позовні вимоги сторін у повному обсязі, тому за правилами ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений позивачем при подачі позову судовий збір.

Керуючись ст.ст.1-4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Кухта Ольга Василівна, до ОСОБА_2 про поділ спільно нажитого майна - задовольнити повністю.

Визнати в порядку поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (ІдН НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 ) у розмірі 1/2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІдН НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ) у розмірі 1/2 право власності на наступне нерухоме майно, а саме: садовий будинок, що складається з п`яти приміщень загальною площею - 68,5 кв.м., розташований за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Оноківської сільської ради, с. Оноківці, с/т «Тюльпан», « ІНФОРМАЦІЯ_6 » урочище, який розташований на земельній ділянці, площею 0,0694 га, кадастровий номер :11:010:0383, та земельну ділянку площею 0,0694 га, кадастровий номер :11:010:0383, що розташована: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, мкрн. «Шахта, урочище «Доманинська реформа», цільове призначення земельної ділянки: для індивідуального садівництва.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві грн. 40 коп.) грн. судового збору за подання позовної заяви та 536,80 грн. за сплату судового збору за забезпечення позову.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІдН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 05.07.2011 Зборівським РВ УМВС України в Тернопільській області, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , НОМЕР_8, паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 01.06.2002 Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 25.09.2023.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда