Справа № 211/277/18
Провадження № 4-с/211/32/23
У Х В А Л А

Іменем України

25 вересня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

розглянувши в місті Кривий Ріг скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на дії державного виконавця Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Стицькової Ольги Сергіївни, заінтересована особа ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ

До суду надійшла скарга Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на дії головного державного виконавця Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Стицькової Ольги Сергіївни, заінтересована особа ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги, що згідно рішення Довгинцівського районного суду від 07.08.2018 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору в сумі 28980,88 грн. та судовий збір в сумі 1650,97 грн. Вказане рішення набрало законної сили 07.09.2018 року, банку виданий виконавчий лист. Після цього виконавчий лист пред`являвся до виконання в Довгинцівський ВДВС, але із-за відсутності майна та доходів боржника повернувся стягувачу. Згідно постанови державного виконавця від 23.04.2019 року виконавчий лист був повернутий в банк згідно п 2 ч 1 ст 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність майна та доходів у боржника), при цьому термін повторного пред`явлення на той момент складав три роки - до 23.04.2022 року.

Однак, після 24.02.2022 року у в зв`язку з російським вторгненням та введенням воєнного стану було внесено ряд змін в законодавчі акти України, у тому числі і в Закон України «Про виконавче провадження» стосовно примусового виконання судових рішень. Так, згідно роз`яснень, викладених в листі Міністерства Юстиції від 05.09.2022 року про «Порядок та організація примусового виконання рішень судів та інших органів у період воєнного стану», яке опубліковане на сайті міністерства.

05.06.2023 року стягувач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Довгинцівського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення по виконавчому листу, термін повторного пред`явлення припав на термін дії воєнного стану (23.04.2022 року), та згідно із вищевказаними змінами був перерваним. Але, головний державний виконавець Довгинцівського ВДВС Стицькова О.С., проігнорувавши зміни по примусовому виконанню рішень у період воєнного стану, 08.06.2023 року повідомила банк про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання на підставі пропущення встановленого законом строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вказане повідомлення разом з оригіналом виконавчого листа було отримане представником АТ КБ «ПриватБанк» 23.06.2023 року особисто.

Просили суд скасувати повідомлення головного державного виконавця Довгинцівського ВДВС Стицькової О.С. від 08.06.2023 року про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання на підставі пропущення встановленого законом строком пред`явлення виконавчого документа до виконання та поновити строк пред`явлення виконавчого листа № 211/277/18 від 07.08.2018 року до виконання, зобов`язати Довгинцівський ВДВС згідно зі змінами та особливостями примусового виконання рішень у період воєнного стану, визначених пунктом 10.2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» відкрити виконавче провадження по виконанню вищевказаного судового рішення.

Представник заявника до суду не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Представник Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали скарги, суд прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 і ч. 3 ст. 129 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України, а обов`язковість рішень суду визнається однією з основних засад судочинства. Обов`язковий характер судового рішення, постановленого іменем держави, підкреслює авторитет судової влади і сприяє утворенню в Україні режиму законності.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, що ст. 6, докладно описуючи надані сторонам процесуальні гарантії - справедливий, відкритий і швидкий розгляд, залишила реалізацію судових рішень без захисту.

Відсутність гарантій виконання судового рішення в розумінні ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, якою передбачені гарантії сторонам на справедливий, відкритий і швидкий розгляд.

Примусове виконання судових рішень в Україні регулюється Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016р., який набрав чинності 05.10.2016р. (Закон №1404-VIII).

Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Відповідно до положень Європейської Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі Конвенція), право доступу до суду, що гарантується статтею 6§1, передбачає не лише право звернутись до суду за захистом своїх прав, а й право захистити своє право, в першу чергу, виконанням рішення, яке ухвалено на користь особи.

Судом встановлено, що до Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) надійшов виконавчий лист № 211/277/18 виданий 07.08.2018 року Довгинцівського районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, строк пред`явлення до виконання якого до 08.09.2021 року.

23.04.2019 року постановою державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Серженко Л.К. виконавчий лист № 211/277/18 був повернутий стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання, перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 240/10258/19.

ВС наголосив, що така позиція узгоджується з подібними правовими висновками, висловленими у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 916/922/16 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 травня 2021 року у справі № 303/2642/20.

Тобто з 24.04.2019 року, строк пред`явлення виконавчого листа почався заново.

05.06.2023 року стягувач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Довгинцівського ВДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконанню судового рішення по виконавчому листу, термін повторного пред`явлення припав на термін дії воєнного стану (23.04.2022 року), та згідно із вищевказаними змінами був перерваним. Але, головний державний виконавець Довгинцівського ВДВС Стицькова О.С., проігнорувавши зміни по примусовому виконанню рішень у період воєнного стану, 08.06.2023 року повідомила банк про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання на підставі пропущення встановленого законом строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вказане повідомлення разом з оригіналом виконавчого листа було отримане представником АТ КБ «ПриватБанк» 23.06.2023 року особисто.

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У частині першій статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пунктів 1, 3, 5, 8 частини першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Відповідно до ст..12 Закону України «Про виконавче провадження » виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Таким чином, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа № 211/277/18 виданого 07.08.2018 року почався заново, тобто з 24.04.2019 року та строк його пред`явлення до 24.04.2022 року.

Відповідно до положень пункту 10 2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Так, 24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин на 30 діб. Наразі Верховна Рада України ухвалила закони про затвердження указів Президента щодо продовження строку дії воєнного стану в Україні ще на 90 діб - до 15 листопада 2023 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з аналізу діючого законодавства, із матеріалів скарги суд приходить до висновку, що дії головного державного виконавця щодо винесення повідомлення від 08 червня 2023 року щодо повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа є не правомірними, а тому в в цій частині скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2ст.433 ЦПК України, заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, то в цій частині скарги, слід відмовити, оскільки законодавством передбачений інший порядок розгляду даної вимоги.

Керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати повідомлення державного виконавця Довгинцівського ВДВС Стицькової О.С. від 08.06.2023 року про повернення виконавчого документу № 211/277/18 стягувачу без прийняття до виконання на підставі пропущення встановленого законом строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

В іншій частині скарги відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 25 вересня 2023 року.

Суддя: Н. О. Сарат