Березівський районний суд Одеської області
27.09.2023
Справа № 504/2819/23
Провадження № 2/494/529/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., ознайомившись з матеріалами цивільної справи №504/2819/23 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировча, треті особи: Міністерство юстиції України, Вища рада правосуддя, Комінтернівський районний суду Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування акту опису майна,

ВСТАНОВИВ:

20.09.2023 року до Березівського районного суду Одеської області в провадження судді Римаря І.А. з Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла для розгляду справа за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировча, треті особи: Міністерство юстиції України, Вища рада правосуддя, Комінтренівський районний суду Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування акту опису майна.

Ознайомившись з матеріалами позовної заяви та доданими до неї документами, суд доходить висновку, що у відкритті провадження у справі необхідно відмовити з наступних підстав.

У своїй заяві позивач посилається на те, що вважає неправомірними дії приватного виконавця Парфьонова Г.В., оскільки останній не надав йому копії постанови про відкриття виконавчого провадження та виконавчий лист по справі №504/4208/22 від 03.04.2023 року, також достовірно знаючи, що на території знаходиться майно інших власників приступив до опису майна, погрожував застосувати фізичну силу в разі відмови в допуску до приміщення, взагалі неналежним чином проводив опис майна та вніс недостовірні відомості до акту опису майна. Просить суд витребувати у Комінтернівському районному суді Одеської області виконавчий лист №504/4208/22 від 03.04.2023 року, визнати дії приватного виконавця Парфьонова Г.В. протиправними та скасувати акт опису майна.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто, юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Відповідно до приписів частини першої статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі встановленого законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з положеннями статті 19 Цивільно-процесуального кодексу України (ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Ч.1 ст.287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Оскільки спір у цій справі стосується дій приватного виконавця, є адміністративно-правовими, а тому він підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи, що справа за позовом ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, то суддя відмовляє у відкритті провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. 186,260,353, 354, 355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Парфьонова Георгія Володимировча, треті особи: Міністерство юстиції України, Вища рада правосуддя, Комінтренівський районний суду Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання дій приватного виконавця протиправними та скасування акту опису майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Римар І.А