справа № 619/3587/17
провадження № 6/619/32/23
УХВАЛА

іменем України

20 вересня 2023 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Остропілець Є.Р. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягувач АТ КБ «Приватбанк», заінтересована особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),-

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду зі заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягувач АТ КБ «Приватбанк», заінтересована особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Заява обґрунтована тим, що заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16.03.2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "КБ "Приватбанк" суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.11.2011 у розмірі 74655 ( сімдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят п`ять ) грн. 05 коп. та судові витрати у сумі 1600 грн.

На виконання заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16.03.2018 року ПАТ «Приват Банк» отримав виконавчій лист №619/3587/17 від 13.06.2018 року на підставі якого було відкрито ВП № 57273418 від 24.09.2018 року,

В той же час на підставі виданого Дергачівським районним судом Харківської області виконавчим листом від 13.06.2018 року, встановлено до стягнення суму стягнення в розмірі 74655,0 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн., загальна сума, яка підлягає стягненню - 76255,0 грн.

Постановами від 04.02.2019 року, від 01.10.2020 року, від 27.11.2020 року, від 31.03.2020 року накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 .

Постановою від 14.01.2021 року Старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Топоріною Л.О. виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання до 14.01.2024 року.

Як вбачається з платіжної інструкції ІСDТМ120808DNV.1 від 08.12.2022 року ОСОБА_1 було перераховано на рахунок АТ КБ «Приват Банк» суму в розмірі 20000,0 грн., того ж дня ним було перераховано на рахунок АТ КБ «Приват Банк» суму в розмірі 2169,0 грн., відповідно платіжної інструкції 0.0..1 - призначення платежу погашення кредиту.

Станом на теперішній час ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідкою від 11.07.2023 року №QНFDТ65UKВО3НS7С, аналогічна інформація міститься в довідці наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 01.06.2025 року №V93VНВ71СLL8FQАО.

Таким чином, сума заборгованості вказана у виконавчому листі не відповідає дійсності, оскільки є завищеною, крім того відсутній обов`язок боржника ОСОБА_1 перед стягувачем АТ КБ «ПриватБанк».

Враховуючі викладене, стягнення по виданому Дергачівським районним судом Харківської області виконавчому листі №619/3587/17 від 13.06.2018 року не може бути здійснено, оскільки відсутній обов`язок боржника ОСОБА_1 перед стягувачем АТ КБ «ПриватБанк».

Представник скаржника та державний виконавець звернулись з заявами про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України неявка осіб не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16.03.2018 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "КБ "Приватбанк" суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 29.11.2011 у розмірі 74655 ( сімдесят чотири тисячі шістсот п`ятдесят п`ять ) грн. 05 коп. та судові витрати у сумі 1600 грн.

На виконання заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 16.03.2018 року ПАТ «Приват Банк» отримано виконавчій лист №619/3587/17 від 13.06.2018 року на підставі якого було відкрито ВП № 57273418 від 24.09.2018 року.

В той же час на підставі виданого Дергачівським районним судом Харківської області виконавчим листом від 13.06.2018 року, встановлено до стягнення суму стягнення в розмірі 74655,0 грн. та судовий збір у розмірі 1600,00 грн., загальна сума, яка підлягає стягненню - 76255,0 грн.

Постановами від 04.02.2019 року, від 01.10.2020 року, від 27.11.2020 року, від 31.03.2020 року накладено арешт на кошти боржника ОСОБА_1 .

Постановою від 14.01.2021 року Старшого державного виконавця Міжрайонного ВДВС по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Топоріною Л.О. виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання до 14.01.2024 року.

Як вбачається з платіжної інструкції ІСDТМ120808DNV.1 від 08.12.2022 року ОСОБА_1 було перераховано на рахунок АТ КБ «Приват Банк» суму в розмірі 20000,0 грн., того ж дня ним було перераховано на рахунок АТ КБ «Приват Банк» суму в розмірі 2169,0 грн., відповідно платіжної інструкції 0.0..1 - призначення платежу погашення кредиту.

Станом на теперішній час ОСОБА_1 не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідкою від 11.07.2023 року №QНFDТ65UKВО3НS7С, аналогічна інформація міститься в довідці наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 01.06.2025 року №V93VНВ71СLL8FQАО.

Таким чином, сума заборгованості вказана у виконавчому листі не відповідає дійсності, оскільки є завищеною, крім того відсутній обов`язок боржника ОСОБА_1 перед стягувачем АТ КБ «ПриватБанк».

Враховуючі викладене, стягнення по виданому Дергачівським районним судом Харківської області виконавчому листі №619/3587/17 від 13.06.2018 року не може бути здійснено, оскільки відсутній обов`язок боржника ОСОБА_1 перед стягувачем АТ КБ «ПриватБанк».

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах га рішень інших органів, внормовані Розділом VI ЦПК України.

В силу ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Після набрання рішення суду законної сили зміни в матеріально-правовому відношенні, встановленому судовим рішенням можуть відбуватись як в межах процедур виконавчого провадження, так і поза їх межами в силу специфіки матеріально-правових юридичних фактів.

У зв`язку з цим, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, з підстав відсутності обов`язку боржника повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин є насамперед, процесуальним наслідком відображення розвитку матеріально-правового підношення після винесення рішення суду або ж набрання ним законної сили, процедурою реалізації у виконавчому процесі тих змін, які відбулися у встановленому судом матеріально - правовому відношенні та призвели до відсутності повністю або частково матеріально - правового обов`язку боржника.

Процедура встановлення таких змін вимагає аналізу вже встановленого судом матеріально-правового відношення, аналізу матеріально-правових юридичних фактів, які виникли вже після винесення рішення потребує оцінки доказів. Саме через це така процедура відбувається виключно за участі суду та не повинна реалізовуватися державним виконавцем самостійно.

У разі припинення матеріально-правового обов`язку боржника припиняється дія здійсненності рішення суду як однієї з його властивостей, що знаходить своє юридичне оформлення в ухвалі суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, спрямоване на захист прав боржника та запобігання «подвійного виконання», адже, незважаючи на добровільне виконання судового рішення, стягувач може повторно звернутись до державної виконавчої служби за його примусовим виконанням.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально- правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу - судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Вказані підстави для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, зазначені у Постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року у справі № 55/15479/14-ц (провадженням 61-1592св17).

Таким чином, обов`язок, що добровільно виконаний боржником поза межами виконавчого провадження, у відповідності до змісту норм ст. 432 ЦПК є матеріально-правовою підставою для визнання виконавчих документів такими, що не підлягають сконанню.

При цьому нормами процесуального права, які регулюють дані правовідносини передбачено саме добровільне, а не примусове виконання боржником грошового зобов`язання, а отже сплата боржником заборгованості безпосередньо на рахунок стягувача є підставою для задоволення заяви про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню.

Стаття 432 ЦПК дає підстави для висновку, що перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права. У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувана на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження (правова позиція у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 2-4671/11).

Таким чином, оскільки обов`язок боржника за виконавчим листом відсутній, то як наслідок виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст 258-261, 351-354, 431, 432, ЦПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, стягувач АТ КБ «Приватбанк», заінтересована особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - задовольнити.

Виконавчий лист №619/3587/17 від 13.06.2018 року виданий Дергачівським районним судом Харківської області у справі №619/3587/17, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги особою, яка її оскаржує, протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є. Р. Остропілець