ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 644/9221/21 Провадження 2/636/328/23
03.10.2023 місто Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
головуючого судді Золотоверхої О.О.,
за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дітей,
Представник позивача звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення місця проживання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В обґрунтування позову зазначила, що сторони перебували у шлюбі з 21.11.2009. Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_5 , 2012 р.н., та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 24.05.2018 рішенням суду шлюб розірвано. Рішенням Московського районного суду м. Харкова затверджено мирову угоду сторін, за якою позивач отримала частини квартири АДРЕСА_1 , відповідач отримав частину вказаної квартири, припинено аліментні зобов`язання відповідача щодо утримання дітей. 21.03.2019 позивач викупила у відповідача частину вказаної квартири. Діти проживають разом з матір`ю. Позивач працевлаштована, не перебуває на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, мати піклується про дітей, відвідує з ними лікарів, відвідує батьківські збори у школі. Батько вихованням синів не піклується, успішністю не цікавиться. Тому позивач вважає за доцільне визначити місце проживання синів з нею.
На судове засідання сторони не з`явились. Позивача надала заяву про підтримання позовних вимог, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позов задовольнити та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзив на позов не надавав. Представник третьої особи до суду не з`явився, пояснень на позов не надавав.
Зі згоди представника позивача, керуючись вимогами ч. 4 ст. 223, ст. ст. 280, 281 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи.
Суд, ознайомившись із заявою позивача, дослідивши наявні у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії рішення Московського районного суду м. Харкова від 24.05.2018 (а.с.8) шлюб, укладений між сторонами 21.11.2009, розірвано.
Від шлюбу сторони мають двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 (копія а.с.9) визнано мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і поділено спільне майно наступним чином: визнано за відповідачем право власності на частину кв. АДРЕСА_1 , визнано за позивачкою право власності на частини вказаної квартири. Припинено аліментні зобов`язання відповідача про стягнення коштів на утримання дітей до досягнення ними 18-річного віку.

Згідно копії договору купівлі-продажу частки квартири від 21.03.2019, зареєстрований за №327 (а.с.10-11) позивач викупила частину вищевказаної квартири у відповідача.

Згідно копії акту ОСББ «Янтарний 94В» від 03.09.2021 (а.с.14) у кв. АДРЕСА_1 проживає та зареєстрована позивач ОСОБА_1 , а також проживають без реєстрації ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Згідно листа Департаменту служб у справах дітей від 17.09.2021 (а.с.16) за результатами обстеження умов проживання за вищевказаною адресою зафіксовано, що помешкання знаходиться у належному санітарно-гігієнічному стані, в квартирі зроблений ремонт. Діти забезпечені всім необхідним для навчання, проживання, виховання та розвитку. Загроз життю дітей не виявлено.

Згідно довідки №14 від 07.09.2021 (а.с.18) станом на 07.09.2021 позивач працювала на посаді комерційного директора у ТОВ «LP trade». Згідно копії довідки №6 від 01.09.2021 (а.с.19) позивач з 10.11.2020 є членом ФГ «Церера МТЗ». Згідно копій довідок від 02.09.2021 (а.с.20) позивач на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Згідно відповіді головного лікаря КНП «Міська дитяча поліклініка №7» від 07.09.2021 (а.с.21) діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебувають під наглядом лікарів з дитинства, на профілактичні огляди їх супроводжувала мати. Згідно копій листів від 02.09.2021 з Харківської ЗОШ І-ІІІ ступенів №138 ХМР мати хлопчиків відвідує батьківські збори, спілкується з класними керівниками, цікавиться навчальними досягненнями. Батько у шкільному житті синів участі не бере.

Позивач в позові посилалась на існування між сторонами спірних відносин з приводу місця проживання дітей, зокрема щодо подій, які мали місце в серпні 2021 року та надала на підтвердження вказаних обставин докази (а.с. 13,16).

Згідно копій довідок від 13.09.2022 (а.с.73. 74, 76) позивач з синами взяті на облік внутрішньо переміщених осіб у м. Чернігові.

Відповідно до ст.150-157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Питання виховання дитини вирішуються батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків ,з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною, брати участь у її вихованні.

Згідно зі ст. 157 Сімейного кодексу України (далі СК України) питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Згідно зі ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Частиною 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

За ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Принцип 6 Декларації прав дитини, за яким малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд погоджується з доводами позивача про те, що визначення місця проживання неповнолітніх синів за місцем її проживання буде відповідати інтересам дітей, а тому суд вважає можливим визначити місце проживання неповнолітніх дітей за місцем проживання їх матері.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 76-81, 198, 200, 206, 211, 223, 247 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дітей, - задовольнити.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.О. Золотоверха