КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року місто Київ.

Справа 369/9353/51

Апеляційне провадження № 22-ц/824/9739/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Желепи О.В.,

суддів: Мазурик О.Ф., Шкоріної О. І.

за участю секретаря судових засідань Рябошапка М. О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Середенко Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року про призначення експертизи (постановлену у складі судді Ковальчук Л. М.)

у справі за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про виділ у натурі частки із житлового будинку

ВСТАНОВИВ

У липні 2021 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , в якому просили: виділити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в натурі у спільну сумісну власність 1/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до варіанту виділу, який буде визначений судовою будівельно-технічною експертизою, та припинити спільну часткову власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на даний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

У липні 2022 року представник ОСОБА_4 адвокат Мєстєчкіна О. І. подала до суду клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Клопотання обґрунтовувала тим, що між сторонами існує довготривалий спір щодо порядку користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим позивачі звернулись до суду про виділ їх частки спірного будинку в натурі.

З метою визначення технічної можливості виділу позивачам 1/3 частки будинку в натурі і можливих варіантів такого виділу та вирішення інших попутних питань, необхідно проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 адвоката Мєстєчкіної О. І. про призначення в справі судової будівельно-технічної експертизи - задоволено.

Призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1.Яка дійсна вартість житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ?

2.Які можливі варіанти виділу позивачам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у спільну сумісну власність 1/3 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та вказати необхідні роботи, які потрібно буде провести з таким виділом, та їх вартість?

3.Якщо виділ часток у будинку з технічної точки зору можливий з незначним відступом від ідеальних часток, то вказати ці варіанти, розрахунки компенсації. У випадку виявлення експертом під час проведення експертизи інших даних (обставин), які мають значення для правильного вирішення справи, необхідно зазначити ці обставини у висновку.

Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, попереджено їх про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Затрати по проведенню експертизи покладено на позивача ОСОБА_4 .

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Не погоджуючись з такою ухвалою, Середенко О. В. в інтересах ОСОБА_2 05 травня 2023 року подав безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що між сторонами вже вирішувались спори щодо спірного житлового будинку в судовому порядку. У зв`язку з чим, представником відповідача ОСОБА_2 заявлено клопотання, яке задоволено судом, про витребування доказів, а саме цивільних справ №369/312/15-ц та №2-34/05. У вказаних справах КНДІСЕ двічі проводились аналогічні експертизи на вирішення яких було поставлено аналогічні запитання та прийнято рішення, яке набрало законної сили.

Зазначає, що відповідно до висновку №2482/2487 від 29 липня 2004 року судової будівельно-технічної експертизи, поділ домоволодіння у натурі відповідно часток 1/6. 1/6. 1/3. 1/3 неможливий; а можливий поділ відповідно до часток 1/3, та 2/3.

Експертиза проводилась без урахування самочинно збудованих приміщень.

Вказує, що відповідно до висновку експерта № 29302/19-43/6116/20-43 від 30.03.2020 року за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз поділ житлового будинку, господарських будівель та споруд домоволодіння по АДРЕСА_1 згідно часток співвласників (1/3, 1/3, 1,6, 1/6) у відповідності вимог нормативних документів (ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будинки, Основні положення», ДБІІ В.2.5-20:2018 «Газопостачаний») не вбачається за можливе.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Від позивачів відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Середенко О. В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив скасувати ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 адвокат Мєстєчкіна О. І., яка приймала участь в судовому засіданні в режимі відео конференції, проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просили залишити оскаржувану ухвалу без змін. Вказувала, що експертизи від 2004 року та 2005 року були проведені майже двадцять років тому і не дають відповіді на поставлені в клопотанні про призначення експертизи питання, крім того від моменту їх проведення будинок міг бути перебудований.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Желепи О.В., пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи клопотання відповідача про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до принципу змагальності сторін, з метою достовірного та обґрунтованого вирішення справи, і враховуючи, що для з`ясування обставин, що мають суттєве значення для справи і потребують спеціальних знань, необхідне призначення по справі експертизи.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що в провадженні Києво-святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про виділ у натурі частки із житлового будинку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються висновками експертів.

Згідно статті 102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (стаття 1 Закону України про «Судову експертизу»).

Підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Відповідно до статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 статті 103 ЦПК України).

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів. При вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК України, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII («Про судову експертизу», Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5), та враховувати роз`яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року № 15) з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб`єктивних прав.

Статтею 104 ЦПК України встановлені вимоги до змісту ухвали про призначення експертизи, згідно яких в ухвалі про призначення експертизи суд зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять до предмету доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм.

У даній справі позивачі просять виділити їм в натурі у спільну сумісну власність 1/3 частки житлового будинку та припинити спільну часткову власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на житловий будинок.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що позивачі та відповідачі у добровільному порядку не можуть вирішити спір щодо користування спірним будинком.

Отже,для встановлення обставин, що мають значення для справи, а саме для встановлення технічної можливості виділу в натурі сторонам їх часток житлового будинку, висновок судової будівельно-технічної експертизи в цивільній справі є одним із належних та допустимих доказів щодо вирішення позовних вимог і для з`ясування цих обставин, які входять до предмета доказування та мають значення для справи, вбачається необхідність спеціальних знань, без яких встановити відповідні обставини справи та вирішити спір по суті неможливо.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду про призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи відповідає нормам Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК ).

Призначення у вказаній справі судової будівельно-технічної експертизи сприятиме встановленню дійсних обставин справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що експерти вже надали відповідь, щодо неможливості виділення часток 1/6 та 1/6, а також 1/3 та 1/3, колегія суддів не приймає, оскільки позивачі заявили позовні вимоги, щодо виділу їм в натурі 1/3 частини домоволодіння, а не 1/6 кожній.

Доводи апеляційної скарги, що експертизами від 2004 року та 2020 року надано відповіді на поставлені позивачами питання в клопотанні про призначення судової будівельно-технічної експертизи, колегія суддів також не приймає до уваги.

Експертиза від 2004 року, станом на 2023 рік, не є актуальною, з врахуванням того, що на вирішення експертів ставилось також питання про визначення вартості майна.

Висновок експерта від 30.03.2020 року не був прийнятий судом у справі № 2-34/05, на яку посилається скаржник в апеляційній скарзі, в якій встановлено, що експертиза була проведена по технічномупаспорту БТІ від 17.05.2007 року та 29.05.2001 року. При співставленні технічного паспорту з результатами обстеження було виявлено розбіжності та виявлені надбудови, які не зазначені в технічному паспорті БТІ- тому такі обставини є лише підтвердженням необхідності проведення експертизи в даній справі.

За таких обставин, аргументи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_2 не спростовують правильних висновків суду щодо необхідності призначення експертизи у справі, а також не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції без змін як такої, що є законною та обґрунтованою, постановленою з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, 367-368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Середенко Олександра Васильовича в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 квітня 2023 року про призначення експертизи - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2023 року.

Головуючий О.В. Желепа

Судді: О. Ф. Мазурик

О. І. Шкоріна

д