КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3875/23
Провадження № 2/552/4390/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2023 року Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Лихошвай А.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів посилаючись на те, що сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У квітні 2022 року після початку бойових дій на території Донецької області, позивач з дитиною переїхали до м. Полтави. Донька проживає з позивачем, перебуває на її утриманні , відповідач не надає матеріальної допомоги. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 5 000 грн., але не менше 50 % від прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття та судові витрати.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Судове засідання проведене в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та пояснила, що малолітня ОСОБА_6 відвідує гуртки з плавання, живопису, які є платними. З врахуванням даних обаставин, а також оплати додаткових занять, харчування дитини, оренди житла, витрат на придбання одягу визначена сума аліментів у розмірі 5 000 грн. Відповідач у спілкуванні з позивачем висловлював намір звільнитися з роботи та виїхати за межі країни, тому позивач бажає проводити стягнення аліментів у фіксованій сумі. На разі немає можливості позивачу з дитиною повернутися проживати за місцем реєстрації. Позивач отримує допомогу як внутрішньо переміщена особа, інших доходів немає. Відповідачем добровільно сплачувались аліменти , а саме за червень 2 263 грн. 66 коп. , за липень 5 116 грн. 84 коп., серпень 3 541 грн. 44 коп. Враховуючи такі проплати , просила проводити стягнення аліментів з 01 серпня 2023 року.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні. Підтримала наданий суду відзив та зазначила, що відповідач у червні 2023 року подав за місцем роботи заяву щодо відрахування з його заробітньої плати аліментів на користь позивача . Таким чином аліментні відносини між сторонами вже врегульовані, відповідач виконує обов`язок по утриманню доньки. Відповідач працює, а тому звернення позивача щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі не обґрунтовано належними доказами.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони мають доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідок від 11 квітня 2022 року за № 1601-, 1601- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи позивач та малолітня ОСОБА_5 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання АДРЕСА_2 .

Згідно довідки ПАТ «Метінвест Покровськвугілля» № 02/02 від 24 липня 2023 року ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах з даним підприємством, займає посаду водія автотранспортного засобу.

02.06.2023 року відповідач звернувся на адресу бухгалтерії підприємства щодо відрахування з його заробітньої плати аліментів у розмірі 25% на ім`я ОСОБА_3 на користь дитини ОСОБА_7 , 2013 року народження до її повноліття.

Частина 1 ст. 18 Конвенції про права дитини визначає принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини та декларує, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. ст. 141,155 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналогічна норма викладена і в статті 182 СК України.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

На підставі статті 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу № 4 Декларації прав дитини,ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44 сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., ст. ст. 180, 181, 191 Сімейного кодексу України, як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обовязку щодо утримання та виховання дитини, отже, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України).

Перебування на час розгляду справи відповідача у трудових відносинах з ПАТ «Метінвест Покровськвугілля» та як наслідок отримання заробітної плати не може слугувати підставою для відмови в стягненні з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в фіксованій сумі.

Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач визначилася зі способом стягнення аліментів та просила стягувати їх з відповідача на її користь у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до ст. 187 СК України один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві.

Така заява може бути ним відкликана.

Отже,законодавець встановлює не лише право на подання відповідної заяви, а й можливість відкликати її .

Таким чином, посилання представника відповідача на урегульованість між сторонами аліментних відносин, у зв`язку з наданням відповідачем заяви по місцю роботи щодо утримання з його заробітку аліментів на користь позивача, є безпідставними та як наслідок неприйнятними.

Що стосується розміру аліментів, то суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України установлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на зазначене, суд встановивши всі фактичні обстави справи та дослідивши зібрані по справі докази, дійшов до висновку про те, що малолітня донька сторін потребує матеріальної допомоги, а відповідач, як батько, зобов`язаний утримувати доньку, а також виходячи з засад рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково і розмір аліментів визначити в розмірі 4 000 грн., щомісячно, однак, не менше, як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, що з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини захистить права дитини та не буде надмірним тягарем для відповідача, або таким, що поставить його у скрутне матеріальне становище.

Крім того, суд приймає до уваги, що відповідачем надавалась допомога позивачу на утримання дитини, що не заперечувалось та підтверджено в судовому засіданні представником позивача, тому стягнення аліментів необхідно розпочати з 01 вересня 2023 року.

Згідно ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то суд виходить з наступного.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, необхідно виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.

З огляду на викладене, беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 3 000 грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України позивач звільнена від сплати судового збору, а тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Суду не надано доказів, що відповідач має пільги, які б звільняли його від сплати судового збору.

Керуючись ст. 104, 105, 180-184 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 81, 141, 259, 263-265, 430 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4 000 грн. , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 вересня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_4 (місце проживанням: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Повний текст судового рішення виготовлений 28 вересня 2023 року

Головуючий Ж.В. Кузіна