№ 201/6289/23
провадження 2-сз/201/27/23
УХВАЛА

25 вересня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

за участі секретаря Плевако О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро заяву представника позивача про повернення сплаченого судового збору по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Теличко Віктора Анатолійовича, Державного підприємства «СЕТАМ» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Троїцька зірка» про визнання електронного аукціону, протоколу та акту недійсними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 31 травня 2023 року звернулася до суду з позовом до відповідачів приватного виконавця Теличко В.А., ДП «СЕТАМ» і ТОВ «Троїцька зірка» про визнання електронного аукціону, протоколу та акту недійсними, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. Справа прийнята до провадження, по суті не слухалася, виносилися ухвали, спір по суті не вирішено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2023 року провадження по справі закрито.

Представником позивача 20 вересня 2023 року звернувся з заявою до суду в якій просить повернути сплачений судовий збір по справі.

Частиною 2 ст. 255 ЦПК України вказано, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши матеріали справи та клопотання, вважаю можливим повернути позивачу сплачений ним судовий збір, оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивачем з урахуванням позовних вимог при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 3 220, 90 гривні (а.с. 1), що підтверджується матеріалами справи. Також було встановлено, що інших понесених і документально підтверджених судових витрат не має, що підтверджується матеріалами справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2023 року, яка у встановленому законом порядку набрала законної сили, провадження по справі закрито, що є підставою для повернення сплаченої суми судового збору, а тому клопотання ґрунтується на вимогах закону та є передбачені законом підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 133, ч. 2 ст. 261 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 3 220 гривні 90 копійок, який сплачено квитанцією № ПН2793427 від 30 травня 2023 року.

Ухвала набрала законної сили 25 вересня 2023 року.

Суддя О.А Антонюк