ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

26 вересня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/2691/23

Головуючий у першій інстанції Шевченко І. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1219/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мамонової О.Є.,

суддів: Висоцької Н.В., Онищенко О.І.,

із секретарем: Зіньковець О.О.

учасники справи:

позивач: заступник керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України;

відповідач: ОСОБА_1 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне некомерційне підприємство «Ніжинська центральна міська лікарня імені Миколи Галицького» Ніжинської міської ради Чернігівської області,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України на ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 липня 2023 року (проголошено о 09:56) у справі за позовом заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення,-

У С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року заступник керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України (далі по тексту НСЗУ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача на користь держави в особі НСЗУ кошти, витрачені на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , в сумі 23 981,56 грн, які перерахувати в дохід Державного бюджету України на номер рахунку: НОМЕР_1 ; в Чернігівське АТ КБ «Приватбанк», .

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 27.12.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України. Порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 10.1 ПДР перебуває у причинному зв`язку із настанням ДТП та її наслідків у вигляді отримання ОСОБА_2 середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Унаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького» з 05.04.2022 по 22.04.2022, на його лікування витрачено 23 981,56 грн.

Прокурор зазначав, що при наданні медичних послуг - лікуванні потерпілого від злочину ОСОБА_2 , НСЗУ витрачені державні (бюджетні) кошти на підставі договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, укладеного між НСЗУ (замовник) та КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького», які підлягають стягненню з ОСОБА_1 та зарахуванню до Державного бюджету України.

Указував, що НСЗУ листом від 17.04.2023 повідомила, що підстав для вжиття заходів спрямованих на стягнення з відповідача витрат на лікування, не вбачає, оскільки не наділена повноваженнями представляти інтереси держави, що, на думку прокурора, свідчить про її бездіяльність та відсутність наміру звернення до суду.

Наголошував, що невжиття уповноваженим органом НСЗУ упродовж тривалого часу заходів, спрямованих на відшкодування витрат, понесених на стаціонарне лікування потерпілого, внаслідок чого не надходять кошти до місцевого бюджету, порушує інтереси держави в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що є обґрунтованою підставою для представництва інтересів держави прокурором.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14.07.2023 позовну заяву заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі заступник керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України просить скасувати вказану ухвалу суду і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її постановлення з порушенням норм процесуального права.

Прокурор уважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що у даній справі належним позивачем є Ніжинська міська об`єднана територіальна громада в особі Ніжинської міської ради - власника КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького», оскільки поданими у справі доказами встановлено, що витрачені КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького» на лікування потерпілого кошти фінансувалися з Державного бюджету. КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького» своїм листом лише підтвердила факт та вартість лікування потерпілого ОСОБА_2 .

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача прокурора Косової О.А. яка просила задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, виходив з того, належним позивачем у цій справі є Ніжинська міська об`єднана територіальна громада в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області, яка є засновником КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького» та власником її майна, та яка, зокрема, зобов`язана контролювати виконання бюджету; Рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів бюджету. Суд констатував, що позов подано в інтересах держави в особі НСЗУ, тоді як кошти, які прокурор просив у позові стягнути з відповідача, слід перерахувати в дохід Державного бюджету України на номер рахунку третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького» Ніжинської міської ради Чернігівської області.

Проте з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Згідно із статтею 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦПК України у випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересів.

Частиною 4 статті 42 ЦПК України передбачено, що у справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У частинах 3-5 статті 56 ЦПК України встановлено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають прав власності й обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляють державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11 (підпункти 6.21, 6.22), від 26.02.2019 у справі № 915/478/18 (підпункти 4.19, 4.20), від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (пункт 26)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 (справа №761/3884/18) звернуто увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідальний орган, наділений повноваженнями в спільних правовідносинах. Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначальної сторони у справі певного органу (постанова в справі від 26.06.2019 № 587/430/16-ц).

У пункті 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виняткових випадках і в порядку, визначеному законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини (абзаці 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру").

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" ).

Системне тлумачення положень частин 3-5 статті 56 ЦПК України та частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дозволяє зробити висновок, що прокурор розглядає представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1 ) якщо захист цих інтересів не відшкодовується або неналежним чином діє органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження забезпечують такий захист у спільних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження впливають на захист законних інтересів держави у спільних правовідносинах.

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із частиною 4 статті 56 ЦПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

У пункті 54 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України (залишення позову без розгляду). Аналогічні підстави залишення позову без розгляду передбачені п. 2 ч. 1 ст.257 ЦПК України.

Проте процедура, передбачена абзацами 3 і 4 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", застосовується тільки до встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження з такого захисту. Тобто залишення позову прокурора без розгляду після відкриття провадження у справі стосується виключно випадків, коли прокурор правильно визначив орган, уповноважений на захист інтересів держави у спірних правовідносинах в обраний прокурором спосіб, проте не підтвердив наявності підстав для представництва інтересів держави в особі цього органу в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру".

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (пункт 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц).

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.10.2021 у справі № 925/1214/19.

За своєю правовою природою залишення позову без розгляду, що унормовано статтею 257 ЦПК України, є відмовою суду розглянути звернення особи про захист її порушеного права (позов) внаслідок визначених указаною статтею недоліків або дій цієї особи. Наведений у вказаній статті перелік підстав для залишення позову без розгляду є вичерпним.

Зокрема, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 257 ЦПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як установив суд першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі НСЗУ, визначивши її як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах щодо повернення державних (бюджетних) коштів, витрачених на лікування потерпілої від злочину особи.

Залишаючи без розгляду позовну заяву прокурора в інтересах держави в особі НСЗУ на підставі пункту 2 частини 1 статті 257 ЦПК України, районний суд, виходив з того, що належним позивачем у цій справі є Ніжинська міська об`єднана територіальна громада в особі Ніжинської міської ради, яка є засновником КНП «Ніжинська центральна міська лікарня ім. Миколи Галицького» та власником її майна, та яка, зокрема, зобов`язана контролювати виконання бюджету, Рада є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних і законним та ефективним витрачанням коштів бюджету.

Таким чином, суд фактично встановивши, що визначений прокурором позивач (НСЗУ) не є органом, уповноваженим державою на захист її інтересів у спільних правовідносинах, тобто відбулося звернення прокурора в інтересах неналежного позивача, не врахував, що це матиме процесуальним наслідком відмову в задоволенні відповідного позову, а не залишення позову прокурора без розгляду на підставі п. 2 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Близькі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26.08.2020 у справі № 911/2032/17.

Отже, встановлення судом факту звернення прокурора в інтересах неналежного позивача має наслідком відмову в задоволенні позову за результатом розгляду справи по суті.

Однак, наведене не враховано судом першої інстанції, що призвело до помилкового застосування ним норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги про доведеність позову колегією суддів не перевіряються, оскільки зазначені доводи можуть досліджуватися та перевірятися лише під час вирішення спору по суті, тоді як наразі предметом апеляційного оскарження є не рішення по суті спору, а ухвала районного суду про залишення позову без розгляду.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України підлягає задоволенню, а ухвала Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 липня 2023 року як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ч. 1 п. 4, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Ніжинської окружної прокуратури Чернігівської області в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України задовольнити.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 14 липня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 28 вересня 2023 року.

Головуюча О.Є.Мамонова,

Судді Н.В. Висоцька

О.І. Онищенко