Єдиний унікальний номер №333/5011/23
Номер провадження№2/333/2560/23
Іменем України
19 вересня 2023 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді Піха Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини -
встановив:
До Комунарського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дідусь позивача ОСОБА_2 , а 20.02.2022 року відділом реєстрації населення і еміграції м.Маалот було видано свідоцтво про смерть, що підтверджується копією апостильованого свідоцтва про смерть.
На час смерті дідуся, спадкоємцями були ОСОБА_1 та його батько ОСОБА_3 , який приходився сином покійного ОСОБА_2 . Факт родинних відносин позивача із покійним дідусем підтверджується копіями свідоцтва про народження ОСОБА_3 та повторним свідоцтвом про народження ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 .
За життя у покійного ОСОБА_2 на праві приватної власності перебувала квартира за адресою АДРЕСА_1 .
Після смерті дідуся залишилось спадкове майно у вигляді квартири за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 набув на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого держаним нотаріусом Дячук О.Н. від 13.09.1991 року зареєстрованого в реєстрі за №2-2396.
25.04.2023 року позивач звернуся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Бахматскьої Т.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 дідуся ОСОБА_2 . На підставі цього було заведено спадкову справу №72/2023.
Постановою приватного нотаріуса Бахматською Т.М., позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини.
Позивач зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , яка визначається тимчасово окупована Російською Федерацією. З лютого 2022 року по березень 2023 року позивач перебував на тимчасово окупованій території, тому він фізично не мав змоги подати заяву про прийняття спадщини.
У зв`язку з чим позивач просив суд поновити йому строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його дідуся ОСОБА_2 , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили.
У судове засідання представник позивача Прядко Д.В., який діє на підставі ордеру про надання правової допомоги не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в заяві вказав про те, що на позовних вимогах наполягає.
Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у позові у повному обсязі, та розглянути справу за його відсутності.
Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх наявними у справі письмовими доказами, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Аналізуючи надані позивачем аргументи та докази на їх підтвердження, суд відзначає, що відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Маалот, який був дідусем позивача ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 від 24.07.1953 року, копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 від 23.03.2023 року.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_3 .
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 356/02-31 від 27.04.2023 року винесену приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Бахматською Т.М. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через те, що ОСОБА_1 не подав у встановлений законом строк, заяву про прийняття спадщини.
У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно із ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців з дня відкриття спадщини, який позивачкою було пропущено.
Судом встановлено, що позивачем був пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, у зв`язку з тим, що він перебував на лікуванні, та за станом здоров?я не міг звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.
При таких обставинах, суд вважає, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини.
Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.
В судовому засіданні встановлено, що позивачем пропущено строки про прийняття спадщини через те, що з лютого 2022 року по березень 2023 року позивач перебував на тимчасово окупованій території, тому він фізично не мав змоги подати заяву про прийняття спадщини.
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного і керуючись ст.1217, 1270, 1272 ЦК України, 12, 13, 81, 89, 131, 141, 223, 259, 264-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті діда ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном два місяці з дня набрання рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 19 вересня 2023 року.
Суддя: Ю.Р.Піх