Справа № 237/4444/21
Провадження № 2/237/388/23
03.05.2023 м. Курахове
Мар`їнський районний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Приходько В.А.,
при секретарі Жданової А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Курахове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінпром Маркет», треті особи: начальник Мар`їнського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Мііністерства юстиції України (м. Харків) Стружко Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
До Мар`їнського районного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Однак позивач стверджує, що йому невідомо, на підставі якого первинного документу вчинено виконавчий напис та на підставі якого документа його первинне грошове зобов`язання було відступлено на користь ТОВ «Фінпром Маркет». Вважає, що правових підстав для стягнення з нього грошових кощтів у такому розмірі немає.
Позивач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати позов без його участі.
Відповідач та треті особи у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 4 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК Україниу разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 25.11.2021 року було вжито заходів забезпечення позову та зупинено стягнення за оскаржуваним виконавчим написом.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 18 ЦК України встановлено, що захист цивільних прав може бути здійснено в нотаріальному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановленихзаконом.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Суд зазначає, що вчинення виконавчого напису здійснюється нотаріусом не в довільному порядку на будь-якому документі за бажанням нотаріуса, а лише виключно у нормативно встановлених випадках.
Положеннямист.87 Закону України «Про нотаріат»визначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
В силу вимог підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.
Зазначений виконавчий напис здійснено з грубим порушенням вимог законодавства, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, вчинення виконавчого напису відбулося після закінчення строку виконання основного зобов`язання, що в сукупності свідчить про наявність спору щодо суми, заявленої до стягнення.
Водночас відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів на виконання вказаної норми права та не доведено факт надсилання вимоги про усунення порушень як і не надано документів, що підтверджують безспірність заявленої до стягнення суми заборгованості.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що виконавчий напис було вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та затвердженого Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у зв`язку з чим права позивача підлягають захисту шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконнанню - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів безпосередньо до Донецького апеляційного суду.
Суддя В.А. Приходько