ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 2-5827/12
провадження № 6/753/328/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді КАЛІУШКА Ф.А.,

при секретарі ДАНЬКО В.В.,

за участю сторін не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні по цивільній справі №2-5827/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року на адресу Дарницького районного суду м. Києва надійшла спільна заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні по цивільній справі №2-5827/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат.

Вказана заява обґрунтована тим, що в провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №2-5827/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат, за наслідком розгляду якої рішенням суду позовні вимоги задоволені, укладений між сторонами шлюб розірвано та стягнуто з останнього на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей і додаткові витрати. На підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчий лист №2-5827/12.

17.03.2015 державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_6.

16.12.2022 ОСОБА_3 , яка є стягувачем у виконавчому провадженні НОМЕР_6, померла.

На підставі викладеного вище, заявники звернулись з даною заявою до суду та просять замінити стягувачів у виконавчому провадженні НОМЕР_6 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів та додаткових витрат, оскільки заявники є повнолітніми особами, а стягувані кошти є їх власністю.

В судове засідання, яке відбулося 20.07.2023, сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

В провадженні Дарницького районного суду м. Києва перебувала цивільна справа №2-5827/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.11.2012 позовні вимоги за вищевказаним позовом задоволено в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - розірвано.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частки доходів/заробітної плати, щомісячно, починаючи з 07 травня 2012 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Стягнуто з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 1 350 (одна тисяча триста п`ятдесят) гривень додаткових витрат на навчання неповнолітнього сина - ОСОБА_1 .

На підставі вищевказаного рішення суду було видано виконавчий лист.

17.03.2015 державним виконавцем Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_6.

16.12.2022 ОСОБА_3 , яка є стягувачем у виконавчому провадженні НОМЕР_6, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 17.12.2022, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_2 , його матір`ю є ОСОБА_3 , а батьком ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 , її матір`ю є ОСОБА_3 , а батьком ОСОБА_4 .

Статтею 179 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) встановлено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 32 Цивільного кодексу України визначено, що крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: 1) самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; 2) самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; 3) бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; 4) самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку).

Повну цивільну дієздатність особа у відповідності до вимог Цивільного кодексу України набуває з 18 років.

На час звернення до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження заявники є повнолітніми особами.

Згідно з частинами першою, другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Правонаступництво сторін у виконавчому провадженні допускається на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі: припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника (підпункт 3 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

За підсумовуючим аналізом наведених правових норм, правонаступництво у виконавчому провадженні означає перехід прав і обов`язків сторони виконавчого провадження (стягувача або боржника) від однієї особи (правопопередника) до іншої особи (правонаступника), у зв`язку з правонаступництвом у матеріальних правовідносинах.

Звертаючись із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявники просять замінити стягувачів у виконавчому провадженні про стягнення аліментів у зв`язку зі смертю їх одержувача.

Статтею 129 Конституції України та статтею 2 ЦПК України визначено, що однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 129-1 ЦПК України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Статтею 18 ЦПК України визначено обов`язковість судового рішення.

У контексті положень статей 129, 129-1 Конституції України, статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статей 2, 18 ЦПК України виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією із гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі.

У пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Європейський суд з прав людини зазначав, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Як встановлено судом, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 09.11.2012 стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина - ОСОБА_1 та доньки - ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частки доходів/заробітної плати, щомісячно, починаючи з 07 травня 2012 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, а також 1 350 грн. додаткових витрат на навчання неповнолітнього сина - ОСОБА_1 .

Також судом встановлено наявність заборгованості ОСОБА_4 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні НОМЕР_6, яка становить 294 889,66 грн., а відтак вищевказане рішення суду є невиконаним.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що з урахуванням імперативної норми статті 442 ЦПК України заміна сторони виконавчого провадження може бути проведена судом до моменту повного виконання рішення суду.

Суд також виходить з того, що судове рішення є актом судового розгляду справи, його метою є досягнення юридичної визначеності у спірних правовідносинах, воно є обов`язковим до виконання. У резолютивній частині рішення суду знаходить відображення присуд суду, оскільки викладено висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог.

Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , за життя належало право на аліменти на утримання дітей, які проживали з нею та перебували на її утриманні, були її власністю та після її смерті аліменти стали власністю дітей, право самостійного одержання та розпорядження ними відповідно до положень Цивільного кодексу України мають саме діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Таким чином, беручи до уваги наведене, зокрема те, що рішення суду виконано не було, а також враховуючи цільове призначення аліментів, суд дійшов висновку про те, що заміна сторони у виконавчому провадженні у цій справі відповідатиме інтересам дітей боржника та їх праву на отримання аліментів і додаткових витрат, а відтак задовольняє заяву про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_6 про стягнення з ОСОБА_4 аліментів та додаткових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні по цивільній справі №2-5827/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та додаткових витрат - задовольнити.

Замінити стягувача - ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_5 померла, у виконавчому провадженні НОМЕР_6, на ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) в частині стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів та додаткових витрат на утримання сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Замінити стягувача - ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_5 померла, у виконавчому провадженні НОМЕР_6, на ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 ) в частині стягнення з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліментів на утримання доньки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

СУДДЯ КАЛІУШКО Ф.А.