Справа № 333/3547/23
Провадження №2-о/333/264/23
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Піх Ю.Р., за участю секретаря судового засідання Пантюх Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу окремого провадження за заявою адвоката Кукурудза Романа Орестовича, подану в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Тетяна Юріївна, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду міста Запоріжжя звернулась ОСОБА_1 в особі представника, - адвоката Кукурудза Романа Орестовича, - із заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після неї, у квартирі АДРЕСА_1 , де заінтересованими особами були визначені ОСОБА_2 та приватний нотаріус Кукурудз Тетяна Юріївна.

Заявниця зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , яка була зареєстрована на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 . Після померлої залишився заповіт, яким належну їй квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та вклад у ВАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» вона заповіла своїй дочці ОСОБА_4 , яка доводилась заявниці матір`ю. У свою чергу, заінтересована особа ОСОБА_2 є єдиноутробним братом заявниці.

Внаслідок значного погіршення стану здоров`я на тлі численних хвороб ОСОБА_3 втратила можливість жити без сторонньої допомоги та самостійно себе обслуговувати, у зв`язку з чим заявниця з чоловіком, які мешкали неподалік, у 2018 році забрали її до себе щоб забезпечити їй постійний догляд. Незабаром різко погіршився стан здоров`я і в матері заявниці ОСОБА_4 , яка через це більше не могла брати участь в утриманні ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

Погіршення стану здоров`я завадило ОСОБА_4 своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_3 . У червні 2022 року представник ОСОБА_4 звернувся в її інтересах до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, справа розглянута по суті не була, провадження у справі було закрито через смерть позивачки.

Заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_3 заявниця ОСОБА_1 не подавала. Однак, будучи спадкоємицею п`ятої черги за законом як онука спадкодавиці, прийняла спадщину після неї, оскільки постійно проживала разом із нею на час відкриття спадщини, факт чого має бути належним чином зафіксований.

Приватний нотаріус Кукурудз Т.Ю., до якої 05.04.2023 ОСОБА_1 звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_3 , відмовила у видачі свідоцтва, оскільки на момент смерті спадкодавець і спадкоємець не були зареєстровані за однією адресою, внаслідок чого встановити факт їхнього постійного спільного проживання на момент відкриття спадщини нотаріус не може, проте зазначений факт може бути встановлено в судовому порядку.

Виходячи з наведеного, заявниця просить суд встановити факт її постійного проживання разом зі своєю бабусею ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після неї, у квартирі АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 10.05.2023 було відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження.

Заявниця та її представник в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника заявниці надійшла заява, в якій він просить суд розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторони заявника, заявлену вимогу підтримує та просить її задовольнити в повному обсязі; на фіксуванні судового засідання технічними засобами не наполягає.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Подав суду відзив на заяву, в якому пояснив, що обставини, викладені в заяві, відповідають дійсності. Заявниця доводиться йому сестрою, з якою у них спільна мати - ОСОБА_4 , тоді як ОСОБА_3 є їхньою бабусею. На початку 2018 року ОСОБА_3 , яка страждала на серцево-судинні захворювання, поламала праву руку і більше не могла повноцінно себе обслуговувати без сторонньої допомоги. Заявниця з чоловіком забрали її до себе, оскільки мешкали в сусідньому будинку, і в їхній квартирі була кімната, де можна було розмістити ОСОБА_3 . Остання проживала в сім`ї заявниці до самої смерті у липні 2021 року.

Через захворювання ОСОБА_4 не встигла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини після ОСОБА_3 . Влітку 2022 року її представник звернувся до суду з позовом про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини, проте через її смерть у листопаді 2022 року розгляд справи так і не був завершений.

Після смерті ОСОБА_4 у ОСОБА_3 не залишилось спадкоємців за законом ближчої черги, ніж онуки. Оскільки ОСОБА_3 постійно проживала разом із ОСОБА_1 з лютого 2018 року по день відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), остання вважається такою, що прийняла спадщину після неї. Спадщину після ОСОБА_3 ОСОБА_2 не прийняв та не претендує на неї.

Із наданою заявницею правовою оцінкою обставин справи та правовими підстав заяви погодився. Заявлену вимогу визнав у повному обсязі. Просив розглянути справу за його відсутності. На фіксуванні судового засідання технічними засобами не наполягав.

Заінтересована особа приватний нотаріус Кукурудз Тетяна Юріївна в судове засідання не з`явилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Листом від 11.05.2023 у зв`язку з зайнятістю просила суд розглядати справу за її відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду.

20.06.2023 від нотаріуса Кукурудз Т.Ю. витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .

З супровідним листом від 28.06.2023 нотаріус Кукурудз Т.Ю. надіслала суду копію спадкової справи №52/2022 після ОСОБА_3 та інформаційну довідку зі Спадкового реєстру.

Всебічно та повно дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 17.07.2021 Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка була зареєстрована на день смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно із заповітом, посвідченим 28.09.2006 Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою за р. №2-1744, належну їй на праві власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та вклад з відсотками в ТВБВ №200 філії - Запорізького обласного управління ВАТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», рахунок № НОМЕР_2 , ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про народження (повторного) серії НОМЕР_3 , виданого 12.04.2023 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_6 в ОСОБА_4 народилась дочка ОСОБА_5 .

На підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , виданого 30.08.2008 Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, 30.08.2008 року внаслідок реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 прізвище ОСОБА_5 змінилося на ОСОБА_7 .

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданим 31.08.1990 Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Комунарської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя Запорізької області, до укладення шлюбу 31.08.1990 з ОСОБА_8 ОСОБА_3 мала прізвище ОСОБА_9 .

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого 02.02.2007 Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_8 , чоловік ОСОБА_3 , помер.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого 23.11.1960 Бюро запису актів громадянського стану Сталінської районної Ради депутатів трудящих м. Запоріжжя, ІНФОРМАЦІЯ_8 у ОСОБА_10 народилась дочка ОСОБА_11 .

Як вбачається зі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_8 , виданого 18.11.1978 Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Запорізької міської Ради народних депутатів Запорізької області, 18.11.1978 ОСОБА_11 змінила прізвище на ОСОБА_12 .

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 , виданим 26.09.1979 Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Шевченківської районної ради народних депутатів м. Запоріжжя Запорізької області, ІНФОРМАЦІЯ_9 в ОСОБА_13 народився син ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_10 , виданого 29.05.1984 Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Шевченківської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя Запорізької області, 29.05.1984 шлюб ОСОБА_13 було розірвано, після розірвання шлюбу її прізвище залишилось без змін.

На підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_11 , виданого 07.12.1984 Відділом запису актів громадянського стану Виконавчого комітету Шевченківської районної Ради народних депутатів м. Запоріжжя Запорізької області, 07.12.1984 ОСОБА_13 змінила прізвище на ОСОБА_14 .

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_12 , виданого 19.11.2020 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла.

Як випливає зі змісту інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №72042936 від 05.04.2023, станом на 05 квітня 2023 року спадкова справа після ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась.

Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №72043029 від 05.04.2023 та матеріалами спадкової справи № 52/2023 спадкова справа після ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вперше заведена приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кукурудз Т.Ю. 05.04.2023 за №52/2023, номер у Спадковому реєстрі: 70486302. З матеріалів спадкової справи випливає, що її заведено за заявою ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка була подана нотаріусу 05.04.2023. Інші особи із заявами про прийняття спадщини чи про видачу свідоцтва про право на спадщину до нотаріуса не звертались.

Як вбачається з листа Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 10.04.2023 №04-07/3/3772, наданого у відповідь на запит нотаріуса Кукурудз Т.Ю., ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 28.04.1989 по день смерті. Разом з нею на день смерті зареєстровані особи відсутні.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_13 від 25.01.2007 ОСОБА_6 , чоловік заявниці, є співвласником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 63,69 кв.м, в т.ч. житловою площею 37,8 кв.м. Згідно з технічним паспортом квартира складається з трьох ізольованих жилих кімнат площами 17,1 кв.м, 11,7 кв.м та 9,0 кв.м.

Розглядаючи заявлену вимогу, суд виходив з такого.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у ч. 1 ст. 8, ст. 21, ч. 1 ст. 24 Конституції України.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. ст. 81-83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Положеннями ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 зазначено: якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК.

Отже, законодавством передбачено встановлення в судовому порядку фактів, що мають юридичне значення, щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких належить і факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, від якого залежить виникнення права на спадкування згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Згідно зі ст. ст. 1217, 1223, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Пункт 4.4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачає , що факт проживання спадкоємців однією сім`єю зі спадкодавцем підтверджується рішенням суду, яке набрало законної сили.

Згідно з п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 за змістом норм статей 1268-1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 28.04.2021 у справі №204/2707/19, провадження №61-15380св20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/96669002), вказав, що частина третя ст. 1268 ЦК України вимагає наявність фактичного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрацію місця проживання за адресою спадкодавця, що можуть бути відмінними один від одного. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 21.10.2020 у справі №569/15147/17 (провадження №61-39308св18).

З матеріалів справи вбачається, що на час відкриття спадщини після ОСОБА_3 . -17.07.2021 - у неї залишилась спадкоємиця за заповітом та першої черги за законом: її дочка ОСОБА_4 . Проте остання не прийняла спадщину, що відкрилась після ОСОБА_3 у жоден зі способів, передбачених законом, а ІНФОРМАЦІЯ_10 померла. Крім неї, у ОСОБА_3 залишилось ще двоє спадкоємців п`ятої черги за законом - її внуки (діти ОСОБА_4 ): заявниця ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_2 ОСОБА_2 у відзиві на заяву вказав, що спадщину після ОСОБА_3 не прийняв та на неї не претендує. Натомість підтвердив, що ОСОБА_1 в лютому 2018 року забрала ОСОБА_3 , котра на той час через значне погіршення стану здоров`я вже не була спроможна мешкати без сторонньої допомоги та потребувала постійного догляду, до квартири за адресою: АДРЕСА_3 , співвласником якої був її чоловік ОСОБА_6 , де вона постійно проживає з ним та дочкою. Відтоді і по день смерті ОСОБА_3 вони мешкали разом, однією сім`єю: ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_6 , їхня неповнолітня дочка ОСОБА_15 та ОСОБА_3 . Таким чином, заявниця ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , шляхом постійного проживання разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Тож, враховуючи все викладене вище, суд вважає, що заявницею були надані суду належні та допустимі докази її постійного фактичного проживання разом із спадкодавицею ОСОБА_3 на час відкриття спадщини.

За наведеного суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви у повному обсязі шляхом встановлення юридичного факту постійного проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після неї, за адресою: АДРЕСА_3 .

Керуючись Конституцією України, Цивільним кодексом України, статтями 264, 265, 293, 315 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом з ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини після неї, задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_14 , разом з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини після неї, за адресою: АДРЕСА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25 вересня 2023 року

Суддя Ю.Р. Піх