г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1140/23
Номер провадження 2-о/213/43/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Мазуренка В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Гусарової О.С.,

за відсутності сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Територіальна громада в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2000 року до дня смерті останнього, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 (включно), тобто не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2 . Вказана квартира за життя належала ОСОБА_4 , яка була бабою ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав . Починаючи з 2010 року і по день смерті ОСОБА_2 . ОСОБА_1 проживала однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу у квартирі АДРЕСА_3 . Заявник проживала однією сім`єю з ОСОБА_2 останні 21 рік життя, вважає себе спадкоємцем померлого ОСОБА_2 четвертої черги спадкування. З метою оформлення спадщини за законом пясля смерті ОСОБА_2 заявник звернулась до держаного нотаріуса Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. 27 січня 2023 року держаним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки заявником не надані документи, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем. Тому заявник звертається до суду з заявою про встановлення факту проживання її однією сім`єю з ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Котляр Т.В. з`явились у судове засідання, в подальшому надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, на заявлених вимогах наполягають, просять задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою суду 24 березня 2023 року відкрито провадження у справі.

Суд встановив обставини та відповідні ним правовідносини.

Пунктами 1-9 частини 1 статті 315 ЦПК України визначено факти, справи про встановлення яких розглядаються судом, зокрема, пунктом 5 ч.1.ст.315 цього Кодексу - про проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Частиною 3 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судувого розгляду.

Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

При ухваленні рішення, суд керується статтею 13 ЦПК України, щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 26 жовтня 2021 року 2021 року Металургійним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) (а.с.4-копія свідоцтва).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2 . Вказана квартира за життя належала ОСОБА_4 , яка була бабою ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, що підтверджується матеріалами спадкової справи ОСОБА_2 (а.с.42-80 - копія спадкової справи).

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, 27 січня 2023 року держаним нотаріусом Широківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Горбаченко О.В. заянику ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки заявником не надані документи, які підтверджують факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем (а.с.5, зворот - копія постанови нотаріуса).

Згідно акту, складеному комісією у складі мешканців житлового будинку АДРЕСА_4 , та засвідченого управителем ОСББ «Інгулець» ОСОБА_5 01.03.2023 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали без реєстрації в квартирі АДРЕСА_3 з 2000 року по 24 жовтня 2021 року, по день смерті ОСОБА_2 . У вказаний період ОСОБА_2 та ОСОБА_1 проживали як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. ОСОБА_1 продовжує проживати у вказаній квартирі по данний час (а.с. 6 - копія акту).

В судовому засіданні 10 серпня 2023 року дав пояснення свідок ОСОБА_6 . Зазначила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - її сусіди. За цією адресою вона проживає з дитинства. 15 років назад по сусідству з`явилася ОСОБА_7 з чоловіком, вони спілкувались. ОСОБА_7 разом з чоловіком завжди ходили до магазину, також робили разом ремонт в цій квартирі. ОСОБА_8 помер. Це, дійсно, була сім`я, навіть сумніві не було, що вони є парою.

Статтею 3 Сімейного кодексу України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

В пункті 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.2 СК України, Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст.27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України. Поняття "проживання однією сім`єю" та "член сім`ї" не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю. Основною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Відповідно до ч.1 ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17.06.2020 по справі №755/180/12/16-ц (провадження № 61-40658св18), для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі №522/1252/14-ц (провадження № 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 244/4801/13-ц (провадження № 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18 (провадження № 61-3852св19).

Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу. Тобто при застосуванні ст.74 СК України слід виходити з того, що ця норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, які притаманні подружжю.

Частинами першої та другої статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення із спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Судом встановлено тривале проживання заявника ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 до його смерті та ведення з ними спільного господарства. Вони були пов`язані спільним побутом, починаючи з 2000 року по день смерті - , тобто, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

ОСОБА_2 не перебував з іншою жінкою у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією паспорту на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 8 зворот).

Заявником відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України належним чином доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо встановлення факту її проживання із ОСОБА_2 однією сім`єю, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог.

Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов`язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв`язку із чим, заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.263 - 265, 293, 294, 315, 319, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа: Територіальна громада в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, про встановлення факту, що має юридичне значення- задоволити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 2000 року до дня смерті останнього, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 (включно), тобто не менше як пять років до часу відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_5 ;

Заінтересована особа: Територіальна громада в особі виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, місцезнаходження: 50026, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, пр. Гірницької Слави, буд.1.

Дата складення повного тексту судового рішення - 20 вересня 2023 року.

Суддя: В.В. Мазуренко