Справа № 444/3403/20 Головуючий у 1 інстанції: Мікула В. Є.
Провадження № 22-ц/811/1023/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М. Категорія: 84
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Матяш С.І.,

з участю: позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , їхнього

представника ОСОБА_3 , представника відповідача

ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Львівського національного університету природокористування про визнання права на проживання, користування житлом та визнання приміщення таким, що відноситься за призначенням до житла,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 квартирою, що є окремим об`єктом нерухомого майна, та визнати за ними право на користування цим житловим приміщенням, загальною площею 112,6 кв.м., житловою площею 41,1 кв.м.

Свої вимоги позивачі обгрунтовували тим, що ОСОБА_1 є пенсіонером, ветераном праці та дитиною війни, загальний стаж його роботи у системі сільського господарства становить 50 років, в тому числі, 39 років наукової роботи, із них: більше семи років директор науково-експериментального центру прямого підпорядкування Міністерства аграрної політики та продовольства і вісім років завідувач відділом насінництва Львівського національного аграрного університету (скорочена назва ЛНАУ), який в подальшому перейменовано на Львівський національний університет природокористування (скорочена назва ЛНУП).

За відсутності вільного службового житла йому ( ОСОБА_1 ), як працівнику навчального закладу, та членам його сім`ї: дружині ОСОБА_5 (померла у 2017 році) та сину ОСОБА_2 , з дозволу ректора ЛНАУ Снітинського В.В. від 09.12.2005 року та рішення профкому ЛНАУ від 2006 року, було надано дозвіл на переобладнання 1/2 частини будинку колишньої лабораторної селекції і насінництва по АДРЕСА_1 під житло, оскільки лабораторія припинила роботу у 1991 році і на той час перебувала у напівзруйнованому стані, що підтверджується актом технічного стану даного приміщення від 03.09.2006 року, та визначено об`єм необхідних ремонтних робіт для належного проживання, підписаного адміністрацією і ним (позивачем ОСОБА_1 ), а 26.09.2007 року відповідач клопотав перед Жовківським УЕГГ видати технічні умови та виготовити проект газифікації відомчого житлового будинку за вказаною адресою.

Зазначали, що у вказаному приміщенні вони проживають з 2009 року, про що свідчать акти обстежень, складені комісією Дублянської міської ради від 17.09.2018 року та від 12.07.2019 року, при обстеженні встановлено, що частина будинку, загальною площею 112,6 кв.м., складається з кухні, площею 9,8 кв.м., ванної кімнати 3,2 кв.м., вбиральні 1,3 кв.м., сходової клітки 3,4 кв.м., коридору, площею 13,2 кв.м, та двох кімнат, площею 19,9 кв.м. та 21,2 кв.м., у квартирі є газ, світло, центральне водопостачання та водовідведення, встановлено твердопаливний котел, зроблено ремонт, двері та підлога дерев`яні, вікна металопластикові.

За позицією позивачів, вони вселились у спірне приміщення на законних підставах (наявність двох тотожних рішень профкому: від 01.09.2006 року та від 26.09.2017 року), зі згоди відповідача та за власні кошти переобладнали приміщення під житло, вже довгий час безперервно проживають у ньому та оплачують комунальні послуги, за своїми якісними та технічними характеристиками спірне приміщення відповідає законодавчо визначеному поняттю «житло», є придатним для постійного проживання, однак, відповідач, на балансі якого знаходиться спірне приміщення, не визнає їхнього права на користування цим приміщенням і не дає згоди на їхню реєстрацію в ньому, як у житловому приміщенні.

Заявою від 04.05.2022 року (а.с.129-132 т.1), позивачі уточнили позовні вимоги та просили визнати за ними право на проживання та користування квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 112,6 кв.м., житловою площею 41,1 кв.м., яка розташована в будинку лабораторії насінництва Львівського національного аграрного університету, та визнати 1/2 частину приміщення будинку лабораторії насінництва квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , в якому вони проживають, таким, що відноситься за призначенням до житла.

Подання уточнення до позовної заяви позивачі обгрунтовували тим, що спірне приміщення помилково рахувалось за адресою: АДРЕСА_1 , однак, у 2020 році з відповіді на адвокатський запит з`ясувалось, що рішенням виконкому Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області №126 від 18.12.1997 року «Про впорядкування адресного господарства на території міста Дубляни», лабораторія кафедри рослинництва, що належить Львівському аграрному університету, у якій позивачі проживають, має містобудівну одиницю АДРЕСА_2 , а адреса: АДРЕСА_1 , належить Спортзалу боротьби ЛНАУ.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 16 березня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржили позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , просять його скасувати та ухвалити нове рішення, яким їхні позовні вимоги задовольнити.

Вважають оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим.

Зазначають, що суд не взяв до уваги тієї обставини, що відповідач двома своїми рішеннями у 2006 та 2017 роках надав дозвіл на переобладнання частини приміщення під службове житло і з 2006 року по теперішній час не звертався з вимогами про виселення позивачів та/або про усунення перешкод у користуванні однією чи іншою частиною приміщення колишньої лабораторії.

Вважають, що у спірне приміщення вони вселилися на законних підставах, в якому за особисті кошти здійснили вартісну реконструкцію, безперервно та добросовісно користуються спірним приміщенням, як житлом, оплачують комунальні послуги на рахунки університету.

Зазначають, що 18.08.2020 року вони звернулись у Дублянську міську раду із заявами про реєстрацію місця проживання у спірному приміщенні, однак, їм відмовили, мотивуючи тим, що приміщення знаходиться на балансі ЛНАУ. Також Дублянська міська рада направила до ЛНАУ листа з проханням надати згоду на їхню реєстрацію в спірному приміщенні, однак, відповіді до теперішнього часу немає.

Апелянти вважають, що доказом на підтвердження виникнення у них права на вселення в спірне приміщення є наявність двох тотожних рішень профкому від 01.09.2006 року та від 26.09.2017 року, де працював ОСОБА_1 .

Наголошують, що з 2021 року вони зняті з реєстрації по АДРЕСА_3 , що унеможливлює надання житлових субсидій, взяття на військовий облік та отримання медичної допомоги.

22.05.2023 року надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач заперечує доводи та вимоги апелянтів.

Заслухавши пояснення сторони позивачів в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 10.02.2003 року до 21.06.2010 року позивач ОСОБА_1 обіймав посаду старшого наукового співробітника відділу насінництва Львівського державного аграрного університету, якому указом Президента України від 24.03.2008 року №258/2008 присвоєно статус національного.

Зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 з 02.04.1976 року, а його сина позивача ОСОБА_2 з 17.12.1988 року, була квартира АДРЕСА_4 , яку вони, в подальшому, в процесі приватизації набули у власність, що підтверджено позивачами в судовому засіданні апеляційного суду.

Предметом спору є 1/2 частина приміщення лабораторії по АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Дублянською міською радою 29.09.2009 року на підставі рішення виконавчого комітету Дублянської міської ради №120 від 30.07.2009 року, приміщення лабораторії картоплярства ННДЦ, загальною площею 235,6 кв.м., по АДРЕСА_1 , є державною власністю, власник Львівський національний аграрний університет (після зміни назви Львівський національний університет природокористування).

Львівський національний університет природокористування визнавав ту обставину, що у зв`язку з відсутністю вільного службового житла, позивачу ОСОБА_1 за його заявою дійсно було надано дозвіл, як тодішньому працівнику університету, на здійснення ремонтних робіт для переобладнання, в подальшому, частини лабораторії під службове житло, однак, рішення про зміну статусу приміщення будівлі та/або її частини у встановленому законом порядку прийнято не було, в тому числі, й не приймалось у встановленому законом порядку рішення про надання 1/2 частини цієї будівлі позивачу ОСОБА_1 , як службового житла.

Після прийняття Кабінетом Міністрів України розпорядження «Про передачу цілісних майнових комплексів навчальних закладів та державної установи до сфери управління Міністерства освіти і науки» №87-р від 04.02.2015 року, органом уповноваженим управляти державним майном, яке знаходилося на балансі Львівського національного аграрного університету, а тепер на балансі Львівського національного університету природокористування, стало Міністерство освіти і науки України.

Міністерство освіти і науки України рішення про зміну статусу приміщення лабораторії також не приймало.

Наказом Міністерства освіти та науки від 08.12.2016 року №1472 «Про закріплення державного майна за Львівським національним аграрним університетом», приміщення лабораторії картоплярства в АДРЕСА_1 , закріплено на праві господарського відання за Львівським національним аграрним університетом (тепер за Львівським національним університетом природокористування).

Отже, у вказаний період спірне приміщення будівлі перебувало у державній власності і відносилося до майна Міністерства освіти та науки України.

Згідно з ч.2 ст.70 Закону України «Про вищу освіту», майно закріплюється за державним або комунальним закладом освіти на праві господарського відання і не може бути предметом застави, а також не підлягає вилученню або передачі у власність юридичним і фізичним особам без згоди засновників закладу вищої освіти та вищого колегіального органу самоврядування закладу вищої освіти, крім випадків, передбачених законодавством.

У відповідності до ст.6 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», право надання або зміни статусу нерухомого майна належить тільки уповноваженим органам управління, з подальшою реєстрацією у виконкомі місцевої ради.

Також необхідно зазначити, що згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна», не підлягають приватизації державні заклади освіти, в тому числі приміщення, в яких розміщуються державні заклади освіти.

Отже, враховуючи те, що предметом спору є приміщення державного закладу освіти, яке відноситься до об`єктів державної власності і рішення уповноваженого органу про зміну його статусу не приймалось, вказане приміщення не надавалось позивачам у встановленому законом порядку для проживання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивачів.

За наведених обставин, посилання позивачів на здійснення ними на підставі рішень профкому переобладнань приміщень будівлі лабораторії під житло, не має правового значення для вирішення даного спору по суті, а тому оскаржуване рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 16 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 22 вересня 2023 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич