Ухвала

27 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 363/2488/22

провадження № 61-13426ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Вишгородська державна нотаріальна контора Київської області, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

11 вересня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Костирко П. М. засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року у вказаній справі.

Представник заявника просить суд поновити строк на касаційне оскарження судових рішень.

Відповідно до статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ураховуючи те, що повний текст постанови суду апеляційної інстанції складено 11 серпня 2023 року, тому останнім днем звернення з касаційною скаргою є 11 вересня 2023 року (робочий день - понеділок).

Представник заявника звернувся з касаційною скаргою 11 вересня 2023 року, тому строк на касаційне оскарження судових рішень не пропущений та поновлення не потребує.

Проте касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До касаційної скарги додано докази сплати судового збору у розмірі 8 420, 79 грн, проте незрозуміло, чим керувався заявник при визначенні розміру судового збору за подання касаційної скарги, не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами розмір сплаченого судового збору.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становив 1 відсоток ціни позову, але не менше 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2 481, 00 грн.

Ураховуючи позовні вимоги, а також вимоги касаційної скарги, судовий збір за подання касаційної скарги на судові рішення в частині оскарження вимоги немайнового характеру становить 1 984, 80 грн (2 481, 00 грн * 0, 4 * 1 * 200 %).

Тобто заявником в частині оскарження вимоги немайнового характеру надано докази сплати судового збору.

Поряд з цим згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Проте аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити ціну позову щодо вимоги майнового характеру, оскільки неможливо встановити вартість частини спірного майна, визнати право власності на яке просила позивач.

Оскільки рішенням суду першої інстанції позовні вимоги були задоволені частково, тому заявник фактично оскаржує судові рішення лише в цій частині.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати суду касаційної інстанції інформацію про ціну позову в частині оскарження вимоги майнового характеру (визнання права власності на 1/4 частину квартири), а також самостійно визначити розмір судового збору за подання касаційної скарги в цій частині, підтвердивши його належними доказами (зокрема, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел стосовно ринкової вартості майна) та сплатити судовий збір у розмірі 200 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви з урахуванням вартості частини майна, визнати право власності на яке просила позивач.

Ураховуючи викладене, оскільки заявником до касаційної скарги додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 8 420, 79 грн, то ОСОБА_1 у разі необхідності необхідно доплатити різницю судового збору щодо вимоги майнового характеру, визначену відповідно до вимог закону.

Також суд звертає увагу заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги в частині оскарження вимоги майнового характеру слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 26 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов