Справа № 953/8544/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" вересня 2023 р. року Київського районного суду м. Харкова Єфіменко Н.В., розглянувши позовну заяву Громадської спілки «Асоціація сонячної енергетики України» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння,
14 вересня 2023 р. Громадська спілка «Асоціація сонячної енергетики України» (далі: позивач) звернулась з позовом про витребування від ОСОБА_1 (далі: відповідач) майна.
В обґрунтування заявленої вимоги позивач посилається на те, що відповідач є колишньою посадовою особою Громадської спілки «Асоціація сонячної енергетики України». Так з 05.08.2018р. по 20.06.2023р. відповідач займав посаду Віце-Президента вище зазначеної спілки, проте з 18.08.2022 р. фактично виконував обов`язки директора. 20.06.2023р. рішенням загальних зборів відповідач звільнений із займаної посади. Внаслідок перебування відповідача на посаді керівника, у його володінні опинилось майно, яке ним після звільнення не повернуто.
Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступного:
Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
За вимогами частини першої ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Таким чином, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах.
Відповідно до ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.
Відповідно до ч.2 ст. 89 ГК України визначено, що посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані: діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями; діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства; діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію; бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків; іншими винними діями посадової особи.
Отже, критеріями належності справи до господарського судочинства за загальними правилами є одночасно суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.
знаками господарського спору є, зокрема: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Вказана позиція висловлена ВП ВС в постанові від 15.01.2020 року, справа № 492/1519/15-ц.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідачем фактично було завдано збитки (не повернуто майно).
Отже, правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем, щодо не повернення майна, стосуються дій або бездіяльності відповідача під час здійснення ними своїх повноважень, як посадовою особою, за своєю суттю є господарськими, а тому спір між ними підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
З урахуванням викладеного, позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження слід відмовити, що не позбавляє позивача реалізації прав на захист в порядку господарського судочинства.
Керуючись ст.ст. 186, 258-260 ЦПК України, суддя, -
У відкритті провадження у справі за позовною заявою Громадської спілки «Асоціація сонячної енергетики України» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння, - відмовити.
Роз`яснити позивачу право звернення із позовом до Господарського суду Харківської області.
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження у справі направити позивачеві.
Ухвала може бути оскаржена у встановленому порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя -