Справа № 644/ 4213 /23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря - Трач М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Харкові, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та припинення стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить: 1) позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 2) припинити стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, призначених за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 року по справі № 644/4379/16-ц з дня набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з 09.06.2012 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками яких в свідоцтві про народження записані позивач та відповідач. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.09.2019 року по справі № 644/3502/19 шлюб між ним та відповідачем розірвано.

Починаючи з 2020 року відповідач відмовляється від виховання і утримання спільних дітей. З цього часу малолітні діти проживають разом з ним та знаходяться на його утриманні. Він самостійно займається вихованням та лікуванням спільних дітей. Відповідач не приймає участі у вихованні, лікуванні та утриманні дітей, не цікавиться їх інтересами та станом здоров`я. Останнім часом відповідач стала зловживати алкогольними напоями, та дуже рідко приходити на побачення з дітьми, при цьому перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Така поведінка відповідача негативно позначається на моральному та психічному стані здоров`я дітей. Після відвідування відповідачем дітей у них проявляються ознаки стресу та депресії.

Позивач зазначає, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток малолітніх дітей, їх навчанням та підготовкою до самостійного життя, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не створює умов для отримання дітьми освіти, чим фактично самоусунулася від участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Таким чином, позивач вважає, що відповідач свій батьківський обов`язок по утриманню дітей не виконує.

Спору з приводу місця проживання дітей між ним та відповідачем не має. Відповідач не заперечує, що діти будуть проживати з батьком. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення.

Позивач також зазначає, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 року по справі № 644/ 4379 /16 з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На виконання вказаного рішення суду 20.07.2016 року стягувачу ОСОБА_2 було видано виконавчий лист, який відповідачем не було пред`явлено до примусового виконання. За домовленістю з відповідачем, починаючи з 2016 року він надавав кошти на утримання дітей добровільно. В березні 2022 року коли малолітні діти разом з матір`ю виїхали до Німеччини, припинив надавати кошти на утримання дітей.

Позивач зазначає, що оскільки малолітні діти проживають разом з ним та повністю перебувають на його утриманні, у відповідача відсутні правові підстави для продовження стягнення з нього аліментів на свою користь на утримання дітей, у зв`язку з чим просить припинити стягнення аліментів, які стягнуті з нього за рішенням суду.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 02.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, про що свідчать поштові повідомлення, які знаходяться в матеріалах справи.

До початку проведення підготовчого судового засідання від позивача до суду надійшла заява в якій він просить суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. До вказаної заяви позивачем долучено висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітніх дітей. Позивачем також долучено до справи нотаріально посвідчену заяву відповідача ОСОБА_2 в якій остання підтвердила обставини, які викладені позивачем в позовній заяві, а також те, що малолітні діти зареєстровані та проживають разом з позивачем - батьком дітей ОСОБА_1 . У вказаній заяві ОСОБА_2 зазначено, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно малолітніх дітей та їй роз`яснено наслідки позбавлення батьківських прав.

Відповідач ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку до початку проведення підготовчого судового засідання надіслала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги про позбавлення її батьківських прав та припинення стягнення аліментів визнала та проти їх задоволення не заперечувала. В своїй заяві відповідач просила розглядати справу без її участі.

Представник третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради просила розглядати справу без участі представника служби та при ухваленні рішення врахувати інтереси малолітніх дітей. Департаментом надано суду висновок про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.06.2012 року, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 409. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 05.09.2019 року по справі № 644/3502/19 шлюб між сторонами розірвано.

Від даного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком яких в свідоцтві про народження записаний позивач, а матір`ю - відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народження виданими Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис про народження ОСОБА_3 № 1411, актовий запис про народження ОСОБА_4 № 1119.

Починаючи з 2020 року відповідач відмовляється від виховання і утримання спільних дітей. З цього часу малолітні діти проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. Батько дітей самостійно займається вихованням та лікуванням спільних дітей. Відповідач не приймає участі у вихованні, лікуванні та утриманні дітей, не цікавиться їх інтересами та станом здоров`я.

Спору з приводу місця проживання дітей між сторонами не має. Відповідач не заперечує, що діти будуть проживати з батьком. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення.

Вказані вище обставини сторонами не оспорювалися.

З довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб вбачається, що позивач ОСОБА_1 та малолітні діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

З відповіді адміністрації КНП «Міська поліклініка № 9» ХМР за № 519 від 01.09.2023 року вбачається, що малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувають під наглядом лікарів КНП «Міська поліклініка № 9» ХМР. Згідно записів в «Історії розвитку дитини» за останні три роки за наданням медичної допомоги дітям, зверталися бабуся або батько дітей, під час хвороби діти перебували під наглядом батька, з питань про стан здоров`я дітей сімейний лікар спілкувався з батьком дітей. Виклики лікаря здійснювалися за місцем проживання батька та дітей за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно характеристики наданої директором Харківської гімназії № 40 Харківської міської ради на ОСОБА_7 , яка є ученицею 5-А класу та учня ОСОБА_4 , який є учнем 2-А класу, вбачається, що в домашніх умовах у дітей є можливість дистанційно спілкуватися з вчителем шляхом використання системи ZOOM. Вихованням дітей повністю займається батько - ОСОБА_1 , який забезпечує дітей усім необхідним, цікавиться успіхами дітей, постійно на зв`язку з класним керівником, дослухається до рекомендацій класного керівника, реагує на всі зауваження.

З інформації наданої директором Харківського палацу спорту «Зміна» вбачається, що малолітні діти: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в період з 2020 по 2023 рік відвідують палац спорту «Зміна». Організаційними питаннями пов`язаними з відвідуванням басейну на протязі вказаного часу займається виключно батько. Ним сплачується абонементна плата за користування послугами, він особисто спілкується з тренером та цікавиться успіхами дітей.

З огляду на викладене вище вбачається, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, їх навчанням та здоров`ям не цікавиться, не бере участі у їх вихованні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що поведінка відповідача та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками свідчить про ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Питання щодо доцільності позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було додатково розглянуто на засіданні Комісії органу опіки та піклування.

Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради № 331 від 22.09.2023 року вбачається, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У висновку органу опіки та піклування викладені підстави про доцільність батьківських прав ОСОБА_2 , які зазначені в рішенні суду вище.

У суду відсутні об`єктивні підстави не погоджуватися з висновком органу опіки та піклування чи вважати, що висновок суперечить інтересам дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її духовних та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного Кодексу, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності зі частиною 2 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не виявляють щодо неї батьківського піклування.

Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є підставою для позбавлення її батьківських прав.

З матеріалів справи вбачається, що спору з приводу місця проживання дітей між сторонами не має. Відповідач не заперечує, що діти будуть проживати з батьком. Дітям забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення, за місцем проживання батька, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом органу опіки та піклуванняза результатами обстеження умов проживання від 27.04.2023 року.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Також судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 року по справі № 644/ 4379 /16 з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24.05.2016 року і до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд погоджується з доводами позивача з приводу того, що у відповідача відсутні правові підстави для подальшого стягнення з позивача аліментів на свою користь на утримання дітей, у зв`язку з тим, що малолітні діти проживають разом з позивачем та повністю перебувають на його утриманні.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З викладених вище норм Сімейного кодексу України вбачається, що право на отримання аліментів на утримання дитини має той з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» - кожна дитина має право на рівень достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несусь відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Пунктом 3 частини другої ст. 18 Сімейного кодексу України встановлено, що способами захисту сімейних права та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Виходячи з вище викладеного, суд приходить до висновку, що у відповідача відсутні підстави для подальшого стягнення аліментів з позивача на утримання малолітніх дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Рішення про припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача, ухвалюється судом для якнайкращого забезпечення інтересів дітей, які проживають разом з позивачемта перебувають на його утриманні.

З огляду на вищевказане суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 18, 141, 150, 155, 157, 164, 165, 166, 180, 181, 183 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10-13, 95, 200, 206-207, 247, 258-259, 263-265, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав та припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Припинити стягнення аліментів призначених за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 15.06.2016 року по справі № 644/4379/16-ц із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, з дня набрання цим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено - 28.09.2023 року.

Суддя: А. К. Сітало