Номер провадження: 22-ц-вп/813/11/23
Справа № 496/3030/23
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Таварткіладзе О.М.,

суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,

розглянувши питання щодо визначення підсудності у справі за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення володіння частками житлового будинку і земельної ділянки та виділення їх в спільну сумісну власність,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до Біляївського районного суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення володіння частками житлового будинку і земельної ділянки та виділення їх в спільну сумісну власність.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 03 травня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху, позивачам надано строк для усунення недоліків.

У травні 2023 року позивачі подали до суду уточнену позовну заяву.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 23 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 постановлено вважати неподаною та повернуто позивачам, з підстав усунення недоліків, що зазначені в ухвалі суду, не у повному обсязі.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, позивачі оскаржили її в апеляційному порядку.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 23 травня 2023 року, витребувано з районного суду матеріали справи.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернувся до Одеського апеляційного суду з заявою про направлення матеріалів справи для розгляду в іншій суд, посилаючись на те, що позивачами до матеріалів справи приєднано достатньо доказів, що надають суду можливість вирішити справу по суті позовних вимог, проте Біляївський районний суд Одеської області протягом 17 років неспроможний вирішити позовні вимоги позивачів.

У вересні 2023 року до Одеського апеляційного суду надійшли матеріали вищевказаної цивільної справи.

Вивчивши заяву про зміну підсудності цивільної справи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для визначення підсудності у справі відсутні, з огляду на таке.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Визначення підсудності цивільної справи є процесуальною дією суду, у зв`язку з чим застосуванню підлягають норми закону, які діють на час визначення підсудності справи.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

За загальним правилом, що передбачено ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Крім того, положення ст. 28 ЦПК України визначають підсудність справ за вибором позивача, а положеннями ст. 30 ЦПК України регламентовано випадки виключної підсудності.

Так, ч. 1 ст. 30 ЦПК України встановлює, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

За приписами ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1) справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Справа, у якій однією зі сторін є суд, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, або суддя цього суду, не пізніше п`яти днів із дня надходження позовної заяви передається на підставі розпорядження голови суду до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 26 ЦПК України підсудність справи, у якій однією зі сторін є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа за загальними правилами, визначається ухвалою суду вищої інстанції, постановленою без повідомлення сторін.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Отже, системний аналіз вищеперелічених норм ЦПК України дає підстави вважати, що у суду апеляційної інстанції наявні повноваження для зміни підсудності у справі лише у разі, якщо однією зі сторін у справі є суд або суддя суду, до підсудності якого віднесена ця справа.

В усіх інших випадках (підсудність справ за місцем проживання або місце знаходженням відповідача; підсудність справ за вибором позивача; підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами; виключна підсудність) питання підсудності урегульовано законом, а саме параграфом 3 глави 2 ЦПК України, де повноважень апеляційних суддів визначати територіальну юрисдикцію тієї чи іншої справи не визначено.

З матеріалами справи вбачається, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Біляївського районного суду Одеської області з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення володіння частками житлового будинку і земельної ділянки та виділення їх в спільну сумісну власність. При цьому, спірне майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за якою проживають і відповідачі.

Апеляційним судом також встановлено, що серед сторін у справі не має судді (суддів) Біляївського районного суду Одеської області або безпосередньо Біляївського районного суду Одеської області, як органу судової влади.

За таких підставі та враховуючи положення Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а також вимоги ч.1 ст.26 ЦПК України, підстави для зміни апеляційним судом підсудності даної справи відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 26 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у зміні підсудності цивільної справи № 496/3030/23 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про припинення володіння частками житлового будинку і земельної ділянки та виділення їх в спільну сумісну власність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: О.М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова