ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8377/23 Справа № 190/997/23 Суддя у 1-й інстанції - Фирса Ю.В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря судового засідання Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди,

-за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Таргоній Вадим Миколайович,

на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

17 травня 2023 року до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської областінадійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що 10 квітня 2021 року в м. П`ятихатки локомотив ВЛ-8-1014 під керуванням машиніста ОСОБА_2 скоїв наїзд на ОСОБА_3 , який від отриманих травм загинув на місці пригоди. Локомотив ВЛ 81014 перебуває на балансі структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця», а машиніст ОСОБА_2. перебуває в трудових відносинах з АТ «Українська залізниця». Позивач є матір`ю загиблого ОСОБА_3 , отже втратила рідного сина, який був її опорою і підтримкою. Повністю зруйновано її життя. Загибель сина спричинила надзвичайні страждання, які продовжуються до цих пір. Вона є пенсіонером за віком, отже є непрацездатною, тому потребує підтримки та допомоги. Смерть сина викликала необхідність докладати додаткових зусиль для організації свого життя та побуту, вона вже не може розраховувати на підтримку сина. Внаслідок смерті сина її переслідує відчуття самотності, тривожності, гострої несправедливості. Завдану їй моральну шкоду оцінює в 300 000 грн., яку просить стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця».

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

14 липня 2023 року рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області у задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про відшкодування моральної шкоди відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

У серпні 2023 року, не погодившись із вказаним рішенням, позивачем ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Таргоній В.М., подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції відхилив та не врахував подані позивачем докази, вказавши на відсутність висновку судово-медичної експертизи, проведеної за правилами кримінального процесуального законодавства. З рішення суду не зрозуміло, чому надані позивачем докази не дають змоги дійти висновку про наявність обставин справи, а саме наїзду потягом, що призвело до смерті потерпілого.

Зазначає, що така підстава для відмови у позові, як недоведеність того, виключене чи ні настання події внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, суперечить стандартам доказування, які містяться в ЦК України.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

21 вересня 2023 року від представника АТ «Українська залізниця» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вважає викладені в апеляційній скарзі доводи та аргументи представника позивача безпідставними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства та жодним чином не спростовують висновки суду першої інстанції.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник позивача адвокат Таргоній В.М., який взяв участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, просив задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача ОСОБА_4 , який також взяв участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги позивача.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. П`ятихатки Дніпропетровської області ОСОБА_3 помер.

10.04.2021 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення та розпочато досудове розслідування за № 0000065 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.276 КК України, а саме 10.04.2021 року приблизно о 4:55 локомотив ВЛ-8-1014 під керуванням машиніста ОСОБА_2 та помічника машиніста ОСОБА_5 зі станції П`ятихатки до станції П`ятихатки-Стикова, в районі 71 км пікет П`ятихатського району, з електроопори 62, яка знаходиться з правої сторони електровоза вибіг ОСОБА_3 та упав під електровоз. При цьому відстань до електровозу була приблизно 30-50 м, проте чоловік не намагався встати. В результаті чого було скоєно наїзд на пішохода.

Відповідно до копії листа АТ «Українська залізниця» від 08.02.2022 року, локомотив ВЛ-8-1014 перебуває на балансі структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», ОСОБА_2 працює у структурному підрозділі «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаді машиніста електровоза з 20.09.2013 року по теперішній час.

Згідно довідки структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» від 04.02.2022 року, ОСОБА_2 прийнятий машиністом електровозу структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» 20.09.2013 року згідно наказу від 20.09.2013 року №920/ос, де і працює по теперішній час.

З копії листа структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» від 04.02.2022 року слідує, що електровоз ВЛ-8-1014 знаходився на балансі структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Відповідно до копії довідки П`ятихатського міжрайонного відділення «Дніпропетровське обласне Бюро судових експертиз» від 12.04.2021 року, причиною смерті ОСОБА_3 є травматичний та гіповолімічний шок, травматична ампутація обох нижніх кінцівок.

З копії довідки виконавчого комітету П`ятихатської міської ради від 15.04.2021 року слідує, що ОСОБА_1 здійснила поховання ОСОБА_3 за власні кошти, на захоронення ОСОБА_3 витрачено 3280 грн.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, отримує пенсію за віком.

Згідно копії протоколу оперативної наради при начальнику Дніпровського локомотивного депо встановлено, що дії локомотивної бригади ТД П`ятихатки Дніпровського локомотивного депо в складі машиніста електровоза ОСОБА_2 , помічника машиніста електровоза ОСОБА_5 є такими, що відповідають вимогам посадової інструкції та вимогам нормативних документів з безпеки руху поїздів. Вини локомотивної бригади в даній події не вбачається.

Відповідно до копії протоколу №1 від 19.04.2021 року наради при начальнику П`ятихатської дистанції колії, дії працівників залізниці визнано вірними та оперативними, в даному випадку вини регіональної філії «Придніпровська залізниця» не вбачається.

З копії акту службового розслідування, складеного 19.04.2021 року та затвердженого начальником П`ятихатської дистанції колії Матченко М.В. слідує, що об`єкти залізничного транспорту на момент аварії знаходились в справному стані; дії локомотивної бригади визнано вірними та оперативними; травмування сторонньої особи ОСОБА_3 сталося через особисту необережність потерпілого.

Відповідно до копії постанови заступника начальника СВ ВП № 7 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000065 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Посилаючись на норми законодавства, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та беззаперечними доказами, що відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця», як володілець джерела підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати їй моральну шкоду в порядку ст.ст.1167, 1187, 1172 ЦК України, спричинену смертю сина ОСОБА_3 .

Згідно вимог ст.242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язанні забезпечити проведення експертизи щодо встановлення причин смерті, встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень тощо.

Позивачем не було надано висновок судово-медичної експертизи, проведеної щодо вказаних питань в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за фактом смерті ОСОБА_3 .

Не доведено, виключено чи ні настання події внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, встановивши те, що позивач не надав належних і допустимих доказів на підтвердження викладених у позові обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову за недоведеністю заявлених вимог, адже рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Але з такими висновками колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з наступних підстав.

Відповідно до ч.1-3 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до вимог ч.ч.2,5 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1193 ЦК України, шкода, завдана потерпілому внаслідок його умислу, не відшкодовується. Якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими та беззаперечними доказами, що відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця», як володілець джерела підвищеної небезпеки, повинен відшкодувати їй моральну шкоду в порядку ст.ст.1167, 1187, 1172 ЦК України, спричинену смертю сина ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом першої інстанції, локомотив ВЛ8 №1014, яким було скоєно наїзд на пішохода, перебуває на балансі структурного підрозділу «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». ОСОБА_2 , який керував зазначеним локомотивом під час скоєння наїзду, працює у структурному підрозділі «Дніпровське локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на посаді машиніст електровоза з 20.09.2013 року по теперішній час. Вказані обставини учасниками справи не оскаржувались, як і факт наїзду зазначеного вище локомотиву на ОСОБА_3 .

Таким чином, виходячи з положень ст.1167, 1172, 1187, 1188 ЦК України, відповідачем АТ «Українська залізниця» на користь позивача ОСОБА_1 має бути відшкодована моральна шкода, завдана смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Разом з тим, враховуючи характер дій потерпілого ОСОБА_3 , а саме грубу необережність з його боку, яка сприяла виникненню шкоди, у відповідності до ч.2 ст.1193 ЦК України, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню та з відповідача АТ «Українська залізниця» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 30 000 гривень. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом апеляційної інстанції було враховано вимоги розумності, виваженості та справедливості, а також ступінь вини потерпілого.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Таргоній В.М., підлягає задоволенню частково, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з усталеною практикоюЄвропейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Таргоній Вадим Миколайович, задовольнити частково.

Рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2023 рокускасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 26.09.2023 року.

Судді: