Постанова

Іменем України

28 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 824/294/21

провадження № 61-6242ав23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

при секретарі судового засідання - Базилян Н. Г.,

учасники справи:

заявник (боржник) - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна),

заінтересована особа (стягувач) - IEC Industrie Export GmbH (Німеччина),

суб`єкт оскарження - головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихін Сергій Володимирович,

за участю:

представника заявника (боржника) - Найденка Івана Олександровича ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі», на ухвалу Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року у складі судді Мельника Я. С. у справі за скаргою Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна), на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна Сергія Володимировича, заінтересована особа (стягувач) - IEC Industrie Export GmbH (Німеччина), у справі за заявою IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 18 листопада 2021 року у справі за позовом IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна), про стягнення боргу, трьох відсотків річних, витрат зі сплати арбітражного збору і витрат на правову допомогу; за зустрічним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна), до IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) про стягнення штрафних санкцій, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст заяви та її доводи

У березні 2023 року Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом»), в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна), звернулося до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С. В., заінтересована особа (стягувач) - IEC Industrie Export GmbH (Німеччина), у справі за заявою IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 18 листопада 2021 року у справі за позовом IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) до ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна), про стягнення боргу, трьох відсотків річних, витрат зі сплати арбітражного збору і витрат на правову допомогу; за зустрічним позовом ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна), до IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) про стягнення штрафних санкцій, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - державний виконавець) Мурихіним С. В. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 08 березня 2023 року.

Виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрито за заявою стягувача ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) на підставі виконавчого листа Київського апеляційного суду від 11 листопада 2022 року № 824/294/21, виданого на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 18 листопада 2021 року у справі за позовом ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) до ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна), про стягнення боргу, трьох процентів річних, витрат зі сплати арбітражного збору і витрат на правову допомогу; за зустрічним позовом ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна), до ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) про стягнення штрафних санкцій, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору щодо стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ІЕС Industrie Expoit GmbH (Німеччина) 438 889,71 євро основного боргу.

Виконавче провадження № НОМЕР_2 відкрито за заявою стягувача ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) на підставі виконавчого листа Київського апеляційного суду від 11 листопада 2022 року № 824/294/21, виданого на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 18 листопада 2021 року у справі за позовом ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) щодо стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) 1 135,00 гривень судового збору.

Заяву про примусове виконання рішення суду від 02 березня 2023 року подано до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та підписано директором ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) ОСОБА_4.

Заявник вказує, що оскільки до заяви про відкриття виконавчого провадження не додані документи, які підтверджують повноваження директора стягувача ОСОБА_4, як це передбачено вимогами Закону, а стягувач є юридичною особою іноземної держави, що не дає змоги перевірити повноваження представника у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо підписання документів від імені компанії та користування печаткою компанії.

Заявник вважає, що заява про примусове виконання рішення суду підписана особою, яка не надала документів, що підтверджують її повноваження, а державний виконавець Мурихін С. В. належним чином не перевірив повноваження підписанта стягувача і відповідно його дії щодо відкриття виконавчих проваджень є незаконними, оскільки були відсутні підстави для прийняття вказаної заяви.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду, ухваленого як судом першої інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна), на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С. В.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що доводи заявника про те, що державний виконавець не перевірив належним чином повноваження директора ІЕС Industrie Export GmbH ОСОБА_4 на подачу заяви про відкриття виконавчого провадження є необґрунтованими.

Київським апеляційним судом встановлено, що у цьому випадку не закінчився строк пред`явлення виконавчих документів до виконання і ці документи відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», тому державний виконавець зобов`язаний був не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчих документів винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Підстави, визначені положеннями частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» для повернення виконавчих документів стягувачу без прийняття їх до виконання, судом не встановлені, дії державного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 08 березня 2023 року вчинені відповідно до закону, в межах повноважень та є правомірними.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

У квітні 2023 року ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі», подало апеляційну скаргу, в якій заявник просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року та постановити нове рішення, яким задовольнити скаргу на дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіна С. В.

Надходження апеляційної скарги до Верховного Суду та провадження в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 08 травня 2023 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою.

Витребувано з Київського апеляційного суду матеріали справи та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

22 червня 2023 року ухвалою Верховного Суду закінчено підготовчі дії у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_2 10 серпня 2023 року у провадженні за апеляційною скаргою № 61-6242ав23 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Справу розподілено судді-доповідачеві Сердюку В. В.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 серпня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві Сердюку В. В., судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_3, Фаловська І. М.

У зв`язку зі звільненням у відставку судді ОСОБА_3 та перебуванням у відпустці судді Фаловської І. М. у справі здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Справу призначено судді-доповідачеві Сердюку В. В., судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Карпенко С. О.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі»,обґрунтовано тим, що звертаючись до орану державної виконавчої служби з питанням про відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_4 не надав жодного документа на підтвердження своїх повноважень, зокрема, що він може представляти інтереси стягувача як директор, а Київським апеляційним судомці обставини належним чином не досліджено.

Доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у відзиві на апеляційну скаргу вказує на правильність висновків Київського апеляційного суду, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року залишити без змін.

Фактичні обставини справи

02 березня 2023 року директором ІЕС Industrie Export GmbH ОСОБА_4. підписано та подано до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про примусове виконання рішення суду.

Державним виконавцем Мурихіним С. В. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 08 березня 2023 року та № НОМЕР_2 від 08 березня 2023 року.

Виконавче провадження № НОМЕР_1 відкрито за заявою стягувача ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) на підставі виконавчого листа Київського апеляційного суду від 11 листопада 2022 року № 824/294/21, виданого на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 18 листопада 2021 року у справі за позовом ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) до ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна), про стягнення боргу, трьох процентів річних, витрат зі сплати арбітражного збору та витрат на правову допомогу; та за зустрічним позовом ДП «НАЕК Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» (Україна), до ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) стягнення штрафних санкцій, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору, щодо стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ІЕС Industrie Expoit GmbH (Німеччина) 438 889,71 євро основного боргу.

Виконавче провадження № НОМЕР_2 відкрито за заявою стягувача ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) на підставі виконавчого листа Київського апеляційного суду від 11 листопада 2022 року № 824/294/21, виданого на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 18 листопада 2021 року у справі за позовом ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) щодо стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) 1 135,00 грн судового збору.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла таких висновків.

За частинами першою, другою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого

самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Представник заявника (боржника) - Найденко І. О. у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу та додатково пояснив, що сумнівів про те, що ОСОБА_4 є директором ІЕС Industrie Export GmbH (Німеччина) не має, однак вважає, що державний виконавець мав пересвідчитись у повноваженнях директора, зокрема, щодо подання заяви про примусове виконання рішення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 цього Закону).

В силу частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом положень статей 1, 5, 6, 11, 18 Закону України «Про виконавче провадження» метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а виконавці при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною першою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Звертаючись до суду зі скаргою на дії державного виконавця, боржник ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі», вважав, що виконавчий документ пред`явлено на виконання особою, повноваження якої не перевірено належним чином, у зв`язку з чим державний виконавець безпідставно відкрив виконавче провадження.

За частиною п`ятою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно із статтями 14, 15 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, тощо. Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, який регулює порядок вчинення виконавчих дій, при цьому детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція), яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 10 розділу ІІ Інструкції повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо); рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна; ордером, до якого обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій; дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги або про надання правової допомоги. Документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Оригінали документів, зазначених у цьому пункті, або належним чином засвідчені їх копії долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження. У випадку реалізації стороною виконавчого провадження права на пред`явлення виконавчого документа на виконання, подання заяви про повернення без виконання виконавчого документа, отримання присудженого майна чи стягнутих сум через представника виконавець перевіряє, чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій. У разі реалізації стороною виконавчого провадження права на оскарження дій державного виконавця та інших посадових осіб органів державної виконавчої служби через представника таке повноваження представника має бути обумовлено в довіреності. Обмеження повноважень представника на вчинення певної виконавчої дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно із пунктом 3 розділу ІІІ Інструкції заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа. У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості: назва і дата видачі виконавчого документа; прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача; дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача; номер телефону стягувача; спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів); реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

До заяви про примусове виконання рішення, яку подає представник стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження.

Частинами першою, третьою, четвертою статті 16 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано, що сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників.

Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи.

Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.

Відповідно до пункту 10 розділу 2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами: довіреністю фізичної особи; довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо); рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна; ордером, до якого обов`язково додається витяг з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих дій; дорученням органу чи установи, що уповноважені законом на надання безоплатної правової допомоги або про надання правової допомоги.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення, дійшов висновку, що при зверненні до виконавчої служби стягувачем було надано всі необхідні документи, які підтверджують право ОСОБА_4 як директора ІЕС Industrie Expoit GmbH (Німеччина) на підписання та подання заяви про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника-фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника-фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

За правилами частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу-боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку;

12) відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню, незалежно від дати укладення такої угоди.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Частиною другою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки;

6) невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після одержання відповідного звернення від Державного концерну «Укроборонпром», акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну «Укроборонпром», державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну «Укроборонпром» або на момент припинення Державного концерну «Укроборонпром» було його учасником, господарського товариства в оборонно-промисловому комплексі, визначеного частиною першою статті 1 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності», вчинити дії щодо зняття арешту з майна, щодо якого було здійснено заходи із заміни майна, передбачені статтею 11 Закону України «Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності».

Отже, перелік обов`язків виконавця, наведений у частині другій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», не містить обов`язку виконавця перевіряти повноваження представника стягувача.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками Київського апеляційного суду про те, що дії державного виконавця щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 від 08 березня 2023 року вчинені відповідно до закону, в межах повноважень та є правомірними.

Водночас, колегія суддів враховує таке.

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, ухвалою Київського апеляційного суду від 20 червня 2022 року,залишеною без змін постановою Верховного Суду від 15 вересня 2022 року, визнано та надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 18 листопада 2021 року у справі за позовом IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) до ДП «НАЕК «Енергоатом» про стягнення боргу, трьох відсотків річних, витрат зі сплати арбітражного збору і витрат на правову допомогу та за зустрічним позовом ДП «НАЕК «Енергоатом» до IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) про стягнення штрафних санкцій, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору. Видано виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 18 листопада 2021 року у вказаній справі про стягнення з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) 438 889,71 Євро основного боргу. Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) 1 135 грн судового збору (справа № 824/294/21).

Інтереси IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) у цій справі представляли Муляр Є. Г. та Копусь А. А. , на підставі договору про надання правової допомоги № KMLF/30/2021, укладеного 30 березня 2021 року між IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) та Адвокатським об`єднанням «Юридична фірма «Копусь і Муляр». Вказаний договір від імені IEC Industrie Export GmbH (Німеччина) підписано його директором ОСОБА_4.

Крім того, у судовому засіданні представник ДП «НАЕК «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» Найденко І. О., не заперечував, що ОСОБА_4 є директором IEC Industrie Export GmbH (Німеччина), а лише посилався на те, що до заяви про відкриття виконавчого провадження, поданої та підписаної ОСОБА_4. як директором, не додано документів на підтвердження повноважень останнього, а державний виконавець мав здійснити перевірку поданих для відкриття провадження документів та встановити наявність повноважень особи, яка подала ці документи.

Враховуючи обов`язки виконавця, викладені у частині другій статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», та беручи до уваги, що виконавець при надходженні до нього виконавчого документа перевіряє лише наявність у ньому інформації, передбаченої частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, позаяк доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист. Про необхідність уникнення надмірного (зайвого) формалізму у питаннях представництва у судах неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду (постанови від 05 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18, провадження № 11-989заі18; від 18 грудня 2010 року у справі № 9901/519/19, провадження № 11-1118заі19; від 29 серпня 2019 року у справі № 9901/44/19, провадження № 11-104заі19).

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, встановивши відсутність підстав для скасування оскарженого судового рішення, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року залишенню без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі», слід залишити без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в апеляційному порядку, немає.

Керуючись статтями 24, 351, 368, 375, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», в особі відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі», залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 04 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді В. В. Сердюк
В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко