Справа №:373/1448/23
Провадження №: 2-н/755/770/23
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"14" вересня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 160-164 ЦПК України за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про видачу судового наказу (стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу) з ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва 29.08.2023 за підсудністю з Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області, на підставі ухвали від 09.08.2023, надійшла заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про видачу судового наказу (стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу) з ОСОБА_1 , яка 30.08.2023 передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, доходжу наступного.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до заявлених вимог стягувач просить суд: видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» заборгованості за послуги з розподілу природного газу в розмірі 4 416,27 грн. та судовий збір в сумі 268,40 грн.

Заява обґрунтовується тим, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ», яке до 05.06.2019 мало найменування Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», є оператором газорозподільної системи, що на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» видана на підставі постанови НКРЕКП від 29.06.2017 № 855 (зі змінами внесеними постановою НКРЕКП від 26.06.2019 № 1220). Розподіл природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Типовий договір розподілу природного газу, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829. Відповідно до пункту 1.2 Типового договору умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Між заявником та ОСОБА_1 , укладено Типовий договір розподілу природного газу. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є споживання природного газу та оплата рахунків. Згідно фінансового стану доданого до заяви ОСОБА_1 проводила оплати за розподіл природного газу за період з лютого 2020 року по квітень 2022 року, на загальну суму 4 931,75 грн. Вчинення даних дій, а саме здійснення споживачем оплати за розподіл природного газу є свідченням того, що між споживачем та газорозподільною організацією укладено фактичні договірні відносини, а саме оператор ГРМ надає послугу з розподілу природного газу до домоволодіння споживача, а споживач в свою чергу приймає її та оплачує. В порушення умов зазначеного договору та нормативних актів Боржником не проведена оплата за розподіл природного газу, внаслідок чого за період 01.04.2022 - 30.04.2023 утворилась заборгованість в розмірі 4 416,27 грн. про що свідчить розрахунок боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Так, згідно п. 2.2 Типового договору розподілу природного газу, обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ.

Проте, відповідно до інформації про зареєстроване/задеклароване місце проживання особи № 98791771 від 07.09.2023, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.08.2013 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, виходячи з обсягу наданих заявником документів, встановлених судом обставин, суд позбавлений можливості встановити наявність з боку ОСОБА_2 заборгованості за послуги розподілу природного газу, перед АТ «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ». Так, у заяві заявником зазначено, що ОСОБА_1 фактично приєдналась до типового договору та є споживачем послуг, здійснювала оплату отриманих послуг. Однак, у заяві не зазначено за якою адресою надавались заявником послуги з постачання природнього газу. Також, не наведено та не надано доказів, що ОСОБА_1 є споживачем послуг безпосередньо, тобто фактично їх отримує, або останній на праві власності або користування належить майно за адресою, за якою фактично заявником надавались послуги.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суд відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про видачу судового наказу (стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу) з ОСОБА_1 , оскільки із поданої заяви не вбачається підстав виникнення права вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 160, 162, 163, 165, 166, 260, 353, 354 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» про видачу судового наказу (стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу) з ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 ЦПК України та в строки встановлені ст. 354 ЦПК України.

Суддя: