УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кушнір С.І., при секретарі Федоренко Д.В. розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Сіщука В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

28 червня 2023 приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Сіщук В.В. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просив встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_2 до повного виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим листом №760/14910/14-ц виданим 20.01.2016 Солом`янським районним судом м. Києва.

В обґрунтування подання вказав, що на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Сіщука В.В. перебуває виконавче провадження НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №760/14910/14-ц, виданого 20.01.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 74263,28 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 878224,85 грн.; простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів у сумі 1089,60 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 12885,42 грн.; поточної заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 1088,43 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 35108,28 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами в сумі 1689,56 грн.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28 вересня 2018 року замінено стягувача з ПАТ «Банк Форум» на ОСОБА_3 .

21 квітня 2021 року приватним виконавцем відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №760/14910/14-ц, виданого 20.01.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва.

Станом на час звернення до суду з поданням боржник за викликами приватного виконавця не з`являлася, інформації про майно та наявні доходи не надала, неодноразові вимоги виконавця не виконувала, заборгованість за виконавчим документом не погасила та жодних дій, спрямованих на реальне, фактичне та у повному обсязі виконання виконавчого документу не вчинила, що вказує на її ухилення від виконання рішення суду.

За наявною у приватного виконавця інформацією боржник ОСОБА_2 з початку повномасштабного вторгнення виїхала до Республіка Чехія та перебуває там по теперішній час.

Вказані обставини, на переконання приватного виконавця, є достатніми для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, без вилучення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_2 до повного виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/14910/14-ц.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, у якій подання підтримав, просив його задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 441 ЦПК України, судом визнано за можливе розглянути справу за відсутності приватного виконавця, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено, що за заявою стягувача ОСОБА_3 21 квітня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Сіщуком В.В. відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа №760/14910/14-ц, виданого 20.01.2016 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк Форум» поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 74263,28 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 878224,85 грн.; простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів у сумі 1089,60 дол. США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 12885,42 грн.; поточної заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 1088,43 дол. США, що за курсом Національного банку України станом на 10 червня 2014 року складає 35108,28 грн.; пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитними коштами в сумі 1689,56 грн. (щодо боржника ОСОБА_2 )

Про відкриття виконавчого провадження боржника повідомлено шляхом надсилання рекомендованого поштового повідомлення, яке отримано 26.04.2021 року.

З копій виконавчого провадження, долучених до подання встановлено, що приватним виконавцем вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання виконавчого листа суду, як то:

- 21 квітня 2021 року винесено постанови про стягнення з боржника основної винагороди та витрат на проведення виконавчих дій;

- 22 квітня 2021 року виконавцем надіслано на адресу боржника вимогу, якою зобов`язано боржника ОСОБА_2 з`явитися до приватного виконавця та надати документи, пояснення. Однак боржник вимогу не виконала, про що складено Акт приватного виконавця від 06.05.2021 року;

- 23 квітня 2021 року виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника;

- 27 травня 2021 року виконавцем винесено постанову про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника;

- 08 червня 2021 року та 27 серпня 2021 року виконавцем надіслано на адресу боржника вимогу, якою зобов`язано боржника ОСОБА_2 з`явитися до приватного виконавця та надати документи, пояснення. Однак боржник вимогу не виконала, про що складено Акт приватного виконавця від 16.06.2021 року та від 09.09.2021 року відповідно.

- 01 червня 2021 року виконавцем здійснено виїзд за адресою місцезнаходження нерухомого майна боржника, а саме: АДРЕСА_1 з метою проведення виконавчих дій щодо виявлення, опису та арешту майна боржника, однак здійснити опис та арешт майна боржника виявилося неможливим, про що складено відповідний Акт приватного виконавця.

- 13 травня 2021 року, 27 серпня 2021 року, 01 травня 2023 року, 01 червня 2023 року здійснено виклик приватного виконання, на які боржник не з`явилася, про що складено акти від 26.05.2021 року, від 09.09.2021 року;

- здійснено запити до ГСЦ МВС щодо наявності у ОСОБА_2 у власності транспортних засобів, до банків України щодо наявності у ОСОБА_2 грошових коштів на рахунках.

На виклик приватного виконавця від 01.06.2023 року представник боржника - ОСОБА_4 повідомив, що ОСОБА_2 на початку війни виїхала в Республіку Чехія, де отримала статус біженки. У власності боржниці перебуває виключно квартира АДРЕСА_2 .

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, приватний виконавець, як на підставу для його задоволення, вказує, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання судового рішення.

Статтею ст. 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У відповідності до ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановленні жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Як передбачено п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду та в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішення іншого органу(посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Отже, вищенаведеними положеннями законодавства передбачено юридичні наслідки невиконання або ухилення боржника від виконання зобов`язань у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Право державного/ приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню відповідно до положення ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання свого зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 3 ст. 441 ЦПК України суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Мотивування судового рішення про обмеження права лише двома складовими: наявністю статусу боржника у виконавчому провадженні та непогашенням боргу в добровільному порядку, що зумовлюють необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення повного та своєчасного виконання виконавчих документів не відповідає вимогам законодавства.

Юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду передбачені законом саме за ухилення від виконання зобов`язань, а не за наявність факту їх невиконання

При цьому, під ухиленням від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням слід розуміти такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним таких обов`язків.

Про ухиленні боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема: утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця, письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває у заставі(іпотеці) або у інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто, ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів, тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Як роз`яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 3 постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року із змінами і доповненнями внесеними Постановою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №11 від 03.06.2016 року, Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язанні сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина 6 статті 19). У зв`язку із цим, у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 441 ЦПК України, п. 1 ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на те, що в силу положень ст. 441 ЦПК України особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести факт вжиття всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання, саме виконавець повинен доводити факт ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Звертаючись до суду із поданням приватний виконавець обґрунтовує свої вимоги тим, що додані до подання матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, яке набрало законної сили та виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а вжиті виконавцем заходи, спрямовані на виконання рішення суду, не привели до реального, фактичного та у повному обсязі виконання виконавчого документу.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що за відсутністю доказів, які б давали підстави вважати, що будь-яких доказів ухилення боржника від виконання рішення суду, а також доказів про реальну можливість відповідача виконати зазначене рішення матеріали подання не містять. Перебування боржника за межами України, на переконання суду, не пов`язано з умисним ухиленням від виконання зобов`язань у виконавчому провадження НОМЕР_1, оскільки як встановлюється з відмітки у паспорті для виїзду закордон, боржниця виїхала з України 06.03.2022 року, в період повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну та активації бойових дій по встій території країни.

Посилання приватного виконавця на те, що боржник жодних дій спрямованих на виконання рішення суду не здійснила, відхиляються, оскільки в даному випадку приватний виконавець мав навести, в чому саме полягає факт ухилення боржника від виконання рішення, так як сам по собі факт наявності виконавчого провадження та вчинення певних виконавчих дій не можуть бути належною підставою обмеження права боржника у виїзді за межі України.

За вказаних обставин та відсутності беззаперечних доказів ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на неї рішенням, суд вважає, що твердження привтаного виконавця, що боржник вчиняє дії, які свідчать про ухилення від виконання рішення чи роблять неможливим або ускладнюють його виконання не відповідають дійсності.

Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення подання та приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 260, 353-354, 441 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Сіщука В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документу у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Кушнір