Справа № 953/4201/23
19 вересня 2023 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Демченко С.В.,
секретар судового засідання - Кошова О.В.,
учасники справи:
відповідач - Гаражно-будівельний кооператив «Вега»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,
31 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ГБК «Вега», в якій просить зобов`язати відповідача розглянути питання щодо надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину ОСОБА_2 та видачи на ім`я ОСОБА_2 перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега», а також просив стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн, судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі - 1073, 60 грн та витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 05 червня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 червня 2023 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
29 червня 2023 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про встановлення додаткового строку для подання доказів та долучення доказів до матеріалів справи, зокрема долучений CD-диск з трьома відеозаписами. В обґрунтування клопотання вказав, що дані відеозаписи підтверджують факт недопущення його сина - ОСОБА_2 працівниками ГБК «ВЕГА» за керівництва до гаражного боксу № НОМЕР_1 БК «ВЕГА» у зв`язку з відсутністю дозволу ГБК «ВЕГА» на передачу позивачем як членом ГБК «ВЕГА» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «ВЕГА» його сину - ОСОБА_2 та перепустки встановленого кооперативом зразка на ім`я ОСОБА_2 для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «ВЕГА». Зазначив, що він був позбавлений можливості надати вказані докази одночасно з поданням позовної заяви, оскільки з часу здійснення вказаних відеозаписів пройшов тривалий час, та вони лише нещодавно випадково були знайдені його сином на старому гаджеті, яким позивач не користується в силу свого похилого віку.
Крім того, 29 червня 2023 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про відшкодування судових витрат за надання правничої допомоги, в якій зазначалося, що згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази щодо розміру витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, від адвоката Чорноткач Н. З., яка діє в інтересах позивача на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1139754 від 13 червня 2023 року, надійшла заява, в якій просить розглядати справу за її відсутності та за відсутності позивача.
Представник відповідача Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» у судове засідання двічі не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скориставсь, заяв про відкладення розгляду справи не подавав.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Відповідно до ухвали суду від 19 червня 2023 року, враховуючи, що у справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд за згодою сторони позивача розглядає справу за відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що ОСОБА_1 є членом Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» (гаражний бокс № НОМЕР_1 ), що підтверджується довідкою, виданою 21 листопада 2006 року представником ГБК «ВЕГА» Поважним Л. М.
З долученої до матеріалів справи медичної документації, зокрема зі змісту консультаційних висновків спеціаліста вбачається, що ОСОБА_1 має діагноз рак передміхурової залози четвертої стадії, що в свою чергу перешкоджає позивачу належним чином особисто користуватися гаражним боксом.
Як слідує зі змісту позовної заяви та долучених до матеріалів справи доказів, ОСОБА_1 виявив намір передати свої повноваження щодо користування гаражним боксом № НОМЕР_1 в ГБК «ВЕГА» своєму сину - ОСОБА_2 , у зв`язку з чим між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були укладені договори позички від 18 квітня 2019 року щодо надання ОСОБА_1 у користування ОСОБА_2 гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «ВЕГА» з терміном дії до 20 лютого 2022 року; договором позички від 03 лютого 2022 року щодо надання позивачем у користування ОСОБА_2 гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «ВЕГА» з терміном дії до 20 лютого 2025 року та довіреністю від 23 квітня 2021 року, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шуть О.Г. за реєстровим № 2554, яка дійсна до 23 квітня 2026 року.
Як вбачається з долучених до матеріалів справи доказів, 06 листопада 2021 року ОСОБА_1 направив на адресу ГБК "ВЕГА" заяву, в якій повідомив в.о. Голови правління кооперативу про сплату коштів у розмірі 613,00 грн, а також просив надати йому письмовий дозвіл на передачу, як члену Кооперативу, у користування його сину - ОСОБА_2 гаражний бокс № НОМЕР_1 ГБК «ВЕГА» та видати на його ім`я перепустку встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування вказаним гаражним боксом. Письмову відповідь позивач просив надіслати поштою на адресу: АДРЕСА_1 .
Зі змісту вказаної заяви слідує, що ОСОБА_1 повідомив керівництво ГБК "ВЕГА" про те, що ОСОБА_2 як користувач гаражного боксу також буде в повній мірі додержуватися обов`язків члена кооперативу щодо користування гаражним боксом згідно з п. 7.1 Статуту, та вказав, що на ім`я ОСОБА_2 раніше вже видавалася ГБК «ВЕГА» перепустка на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «ВЕГА». Однак, враховуючи той факт, що кооперативом був введений новий зразок перепустки, виникла необхідність у видачі на ім`я ОСОБА_2 перепустки нового зразка з дотриманням положень Статуту.
Відповідно до роздруківки з офіційного сайту Укрпошта, вбачається, що вказаний лист не був вручений ГБК "ВЕГА" та був повернутий відправнику з відміткою «Відправлення не вручене під час доставки: інші причини».
З роздруківки з офіційного сайту Укрпошта, вбачається, що вказаний лист не був вручений ГБК "ВЕГА" та був повернутий відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
18 листопада 2021 року та 21 січня 2023 року ОСОБА_1 звертався до членів Ревізійної комісії ГБК «ВЕГА» та інших уповноважених органів управління та контролю ГБК «ВЕГА» зі скаргами на бездіяльність правління ГБК «ВЕГА», в якій просив надати письмовий дозвіл на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражний бокс № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину - ОСОБА_2 та видати на його ім`я перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега».
З долучених до матеріалів справи доказів слідує, що поштова кореспонденція, яка була відправлена ОСОБА_1 на адресу ГБК «Вега» не була вручена адресату та поверталася відправнику.
Вказані обставини свідчать, що керівництво ГБК "ВЕГА" та/або уповноважені особи відмовляються отримувати будь-яку кореспонденцію, що надходить на адресу Кооперативу.
У зв`язку із систематичною відмовою ГБК «ВЕГА» отримувати від імені позивача поштову кореспонденцію та відсутністю у позивача інформації щодо графіку прийому членів кооперативу керівництвом гаражного кооперативу (фактично будь-яка офіційна комунікація з керівництвом гаражного кооперативу неможлива), та з метою необхідності доведення до відома керівництва ГБК "ВЕГА" ситуації, що склалася, у ОСОБА_1 виникла необхідність в отриманні відповідної інформації.
24 листопада та 29 грудня 2021 року адвокат Негодова О. П., яка діяла в інтересах ОСОБА_1 , направила на адресу ГБК «ВЕГА» адвокатські запити у порядку ст.ст. 20, 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» про отримання інформації: щодо причин систематичної відмови керівництва ГБК "ВЕГА" отримувати поштову кореспонденцію від ОСОБА_1 ; відомості про дні прийому керівництвом ГБК "ВЕГА" членів кооперативу.
До вказаних адвокатських запитів були долучені оригінали заяви від 06 листопада 2021 року та скарга від 18 листопада 2021 року з додатками та відповідні копії поштових повідомлень з відміткою про відмову отримувати поштову кореспонденцію із застереженням вважати їх такими, що належним чином вручені ГБК «ВЕГА» в день отримання даного адвокатського запиту.
Вказані адвокатські запити повернувся до відправника неврученими з відміткою: «Відправлення не вручене під час доставки: інші причини та за закінченням терміну зберігання».
11 лютого 2023 року адвокат Негодова О. П. повторно направила на адресу ГБК "ВЕГА" адвокатський запит, в якому просила надати інформацію зокрема щодо того, чи є у члена ГБК "ВЕГА" ОСОБА_1 заборгованість щодо несплати внесків (у тому числі цільових) станом на 31 січня 2023 року, а також просила повідомити, на підставі якого рішення Правління кооперативу, затвердженого Загальними зборами, ОСОБА_1 прийнятий у члени ГБК "ВЕГА", та з якого часу і на підставі яких документів за ОСОБА_1 закріплено гаражний бокс № НОМЕР_1 .
З роздруківки з офіційного сайту Укрпошта, вбачається, що вказаний лист не був вручений ГБК "ВЕГА" та був повернутий відправнику з відміткою «П-адресат відмовився».
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Аналогічні положення містяться у ст.ст. 15, 16 ЦК України, за якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Звертаючись до суду з позовом, позивач посилався на те, що відповідач не надав відповіді на його звернення, що свідчить про порушення його прав, передбачених Законами України «Про звернення громадян» та « Про кооперацію».
Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Статтею 14 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.
Відповідно до положень частини першої, третьої, четвертої статті 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 вказаного Закону звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення,- невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Правові, організаційні, економічні та соціальні основи функціонування кооперації в Україні визначає Закон України "Про кооперацію" від 10 липня 2003 року N 1087-IV.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про кооперацію» одним з основних принципів кооперації є демократичний контроль за діяльністю кооперативних організацій та їх посадових осіб з боку членів кооперативних організацій.

Відповідно до статті 6 цього Закону кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Положеннями ст. 2 Закону України "Про кооперацію" передбачено, що кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про кооперацію" основними правами члена кооперативу є право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитаннями, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.

На підставі зазначених нормативних актів, положень Статуту, член кооперативу, має право отримувати письмові відповіді на свої запити та заяви.

Відповідно до п. 3.2. Статуту гаражно-будівельного кооперативу «ВЕГА», затвердженого загальними зборами членів гаражно-будівельного кооперативу «ВЕГА», протокол від 18 грудня 2016 року, кооператив діє відповідно до Конституції України, Закону України «Про кооперацію», Цивільного кодексу України та інших нормативно-правових актів, як самостійний діючий орган.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про кооперацію» та п. 3.3. Статуту правовим документом, що регулює діяльність Кооперативу є Статут.

Пунктом 7.1. Статуту передбачено, що член Кооперативу має право, зокрема, володіти, користуватися та розпоряджатися гаражним боксом, а також передавати гаражний бокс у користування будь-кому з дозволу Голови правління Кооперативу за умови виконання своїх обов`язків по сплаті внесків і додержання користувачем обов`язків члена Кооперативу по користуванню гаражним боксом.

З долучених до матеріалів справи доказів підтверджується, що ОСОБА_1 з урахуванням норм діючого законодавства та положень статуту ГБК «ВЕГА» здійснив усі розумні і необхідні заходи щодо повідомлення ГБК «ВЕГА» про свій намір отримати письмовий дозвіл на передачу ним, як членом Кооперативу, у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 в ГБК «ВЕГА» його сину - ОСОБА_2 та отримання перепустки на ім`я ОСОБА_2 встановленого Кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 в ГБК «ВЕГА».

З досліджених у судовому засіданні матеріалів встановлено, що рекомендовані листи, які ОСОБА_1 направив на адресу ГБК «ВЕГА», вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271, адресат не отримав.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до переконання, що відповідач ігнорував отримання даних поштових відправлень без поважних причин, про що свідчить систематичність такої поведінки з боку керівництва ГБК «ВЕГА», підтверджена наявними у справі письмовими доказами. При цьому отримання вказаних звернень до ГБК «ВЕГА» перебувало поза межами контролю та волі з боку позивача.

Таким чином суд вважає, що керівництво ГБК «ВЕГА» діяло недобросовісно та нерозумно, чим перешкоджало праву позивача як члена кооперативу користування гаражним боксом та передачі цього права його сину, що передбачено положеннями Статуту ГК «Вега».

Добросовісне виконання працівниками "Укрпошти" своїх службових обов`язків презюмується. Діє презумпція добросовісності виконання працівником поштового відділення своїх обов`язків, враховуючи що поштове відділення є незалежним посередником між відправником та отримувачем поштової кореспонденції (будь-яких підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку не має). Відповідне положення міститься у постанові Верховного суду від 30 листопада 2020 року у справі № 806/1943/18.

Отже, факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, відправленої за належною адресою, залежало саме від волевиявлення самого адресата, тобто наявний суб`єктивний характер.

Працівники «Укрпошти» здійснили всі необхідні заходи для вручення поштової кореспонденції ГБК «ВЕГА», які не дали результату у зв`язку із систематичним ігноруванням відповідачем свого обов`язку щодо отримання поштових відправлень.

Суд встановив, що відповідач не отримував, не розглядав та, відповідно, не надавав відповіді на запити, скарги та заяви позивача, у тому числі і на заяву з проханням надати письмовий дозвіл на передачу позивачем, як члена Кооперативу, у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «ВЕГА», його сину - ОСОБА_2 та видати на ім`я останнього перепустку встановленого Кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «ВЕГА», чим порушив права позивача, передбачені вищевказаними положеннями Конституції України, Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про кооперацію».

З огляду на встановлені фактичні обставини суд вважає, що позовні вимоги у частині зобов`язання Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» розглянути питання щодо надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину - ОСОБА_2 та видачи на ім`я ОСОБА_2 перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення з ГБК «ВЕГА» на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10000 грн, суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За змістом роз`яснень, викладених в 3 Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 2005 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивач має зазначити, у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 зазначеної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст.12 та 81 ЦПК України.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

До негативних наслідків, завданих з вини відповідача, позивач відносить нервовий стрес, який він пережив під час довготривалого конфлікту з вини відповідача. Так само, моральна шкода полягає й у душевних стражданнях через усвідомлення несправедливості та порушення його прав щодо користування гаражним боксом № НОМЕР_1 , адже особисто, враховуючий його тяжкий стан здоров`я та похилий вік, потрапити до кооперативу він не може, а візит до кооперативу його сина закінчувався лайкою зі сторони посадових осіб ГБК «ВЕГА» та викликом поліції. При цьому питання надання дозволу на користування його сином гаражним боксом посадові особи ГБК «ВЕГА» відмовляються розглядати, жодну поштову кореспонденцію від його імені не отримують. Позивач дуже глибоко пережив ігнорування відповідачем його численних письмових звернень та штучне уникнення від спілкування з ним. Зазначив, що такі неправомірні дії та бездіяльність відповідача призвели до необхідності додаткових витрат часу для захисту своїх інтересів та отримання необхідних юридичних консультацій. Починаючи з 2018 року, позивач нервує з приводу порушення його прав з боку ГБК «Вега», у зв`язку з чим суттєво погіршився його стан здоров`я.

Суд, визначаючи розмір шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, виходить з вищенаведених норм права, та керуючись принципами рівності, поміркованості, виваженості, розумності, справедливості, визнаючи, що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення, вважає за доцільне визначити розмір моральної шкоди, завданий позивачу, у сумі 1000 грн.

На переконання суду, вказаний розмір відшкодування завданої позивачу неправомірними діями відповідача моральної шкоди, з урахуванням всіх обставин, які були досліджені судом безпосередньо у судовому засіданні відповідає вимогам розумності і справедливості та є співмірним і доцільним у ситуації яка склалась.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивач заявив вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 2147,20 грн., сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає частковому задоволенню, суд з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 1180 грн 96 коп.

У зв`язку із заявою позивача, поданої до вирішення справи по суті, про те, що докази щодо розміру витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи, будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, суд відповідно до положень ч. 8 ст.141 ЦПК України не вирішує питання щодо їх стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов`язати Гаражно-будівельний кооператив «Вега» розглянути питання щодо надання письмового дозволу на передачу позивачем як членом ГБК «Вега» у користування гаражного боксу № НОМЕР_1 ГБК «Вега» його сину - ОСОБА_2 та видачи на ім`я ОСОБА_2 перепустки встановленого кооперативом зразка для реалізації права на користування гаражним боксом № НОМЕР_1 ГБК «Вега».

Стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Стягнути з Гаражно-будівельного кооперативу «Вега» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1180 (одна тисяча сто вісімдесят) гривень 96 копійок.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_2 .

Відповідач - Гаражно-будівельний кооператив «Вега», місцезнаходження: м. Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 271.

Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 19 вересня 2023 року.

Суддя С.В. Демченко