Справа №639/740/23
Провадження №2/639/730/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року Жовтневий районного суд м. Харкова у складі

головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря Кравченко А.Л.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2023 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третьою особою зазначивши ОСОБА_4 , і просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира по справі №296/8651/14-ц на користь відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на утримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1/4 частини доходів (25%) до 1/6 від заробітної плати (доходу) на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину; зменшити розмір аліментів, які стягуються зі ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.01.2023 року на користь відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 на утримання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1/4 частини доходів (25%) до 1/6 від заробітної плати (доходу) на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира по справі №296/8651/14ц з нього стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наутримання дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини його доходу. Разом з тим, а підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.11.2020 року по справі №639/7142/20 з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - у розмірі 1/6 частини доходів. Окрім того, згідно з судовим наказом по справі №639/342/23 Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.01.2023 року з позивача також стягнуті аліменти на користь відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 - у розмірі 1/4 частини доходів. При цьому позивач вказує, що у нього є офіційна робота, інших доходів, окрім заробітної плати, він не має. Крім сплати аліментів, позивач повинен забезпечувати своє харчування, сплату комунальних послуг та інше. Позивач офіційно працює і отримує постійний дохід, але на теперішній час за судовими рішеннями по справам №296/8651/14ц, №639/7142/20, №639/342/23 він сплачую аліменти в розмірі 66,7%, що перевищує допустимий законодавством рівень, тобто 50%, 25% (1/4) +16,7% (1/6) + 25% (1/4) = 66,7%. Також позивач наводить розрахунки, відповідно до яких, якщо поділити максимальний розмір аліментів - 50% на усіх стягувачів в рівних частинах (50/3), то це буде складати по 16,7 % (1/6). При цьому мінімальний гарантований розмір аліментів у 2023 році становить: для дітей віком до 6 років-1136 грн. (50% від 2272 грн.); для дітей віком від 6 до 18 років - 1416 грн. 50 копійок (50% від 2833 грн.). Рекомендований розмір аліментів становить 100 відсотків прожиткового мінімуму. Отже в разі стягнення аліментів за кожним із трьох судових рішень судів в розмірі 1/6 частини від доходу, то аліменти будуть сплачуватися навіть в більшому розмірі, ніж встановлено не лише мінімальним гарантованим розміром аліментів на дитину відповідного віку, а й рекомендованим, та в жодному разі не буде порушуватися право жодної дитини, передбачене законодавством України.

У зв`язку із викладеним позивач вимушений звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.02.2023 року позов прийнято позов до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів. Призначено судове засідання.

У судове засідання 21.09.2023 року учасники справи не з`явилися, позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 подала до суду заяву, в якій визнала позовні вимоги та просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 03.11.2014 року позов задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 23.09.2014 року і до досягнення донькою повноліття. Стягнуто зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на її утримання, починаючи з 23.09.2014 року до досягнення дитиною трирічного віку - ІНФОРМАЦІЯ_8 , в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно. Стягнуто зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 243 гривень 60 копійок судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 11).

Крім того судовим наказом Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.01.2023 року стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 (однієї чверті) частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подачі заяви 23.01.2023 до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_9 . Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 40 коп. (а.с. 12).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.12.2020 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 50% про житнього мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12.11.2020 року і до досягнення повнолітнього віку дитини. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) (а.с.14-15).

Як вбачається з довідки про доходи №10 ОСОБА_1 працевлаштований та його дохід з червня 2022 року по грудень 2022 року становить 377 372,00 грн. (а.с. 13).

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

В частині 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 82 ЦПК України передбачені підстави звільнення від доказування.

Так, відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Також частинами 4, 5 ст. 82 ЦПК передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участь у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч.ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно зі ст. 182 СК України , при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини 1 статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

При цьому відповідно до ч.1-3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 2. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, неповнолітніх дітей

В даному випадку з огляду на досліджені судом письмові докази, та обставини, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили, а також визнання позову відповідачем ОСОБА_3 , що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відсутність обґрунтованих доказами заперечень з боку відповідача ОСОБА_2 , враховуючи, що при ухваленні судового наказу не досліджувались відповідні докази та обставини, зазначені позивачем, суд приходить до висновку, що на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів позивач надав докази, що офіційно працює і отримує постійний дохід, але на теперішній час за судовими рішеннями по справам №296/8651/14ц, №639/7142/20, №639/342/23 з нього стягнуті аліменти в загальному розмірі, що перевищує встановлений законом розмір аліментів на трьох дітей, тому наявні передбачені законом підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.

Отже суд вважає за необхідне, в тому числі в інтересах дитини ОСОБА_7 , на утримання якого стягуються аліменти в меншому розмірі, ніж на інших дітей позивача, зменшити розмір аліментів, які стягуються зі ОСОБА_1 на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03.11.2014 року по справі №296/8651/14-ц на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законний сили та до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_11 ; зменшити розмір аліментів, які стягуються зі ОСОБА_1 на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.01.2023 року по справі №639/342/23 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законний сили та до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_9 .

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 77, 81, 82, 128, 131, 141, 161, 170, 247, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 141, 180, 181, 182, 191, 192 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Законом України «Про Державний бюджет на 2023 рік», Конвенцією ООН про права дитини, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються зі ОСОБА_1 на підставі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 03.11.2014 року по справі №296/8651/14-ц на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законний сили та до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Зменшити розмір аліментів, які стягуються зі ОСОБА_1 на підставі судового наказу Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.01.2023 року по справі №639/342/23 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням законний сили та до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,

Відповідачі:

-ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ,

-ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 25.09.2023 року.

Суддя Н.В. Баркова