У Х В А Л А

28 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 638/13659/20

провадження № 61-12500ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Олійник А. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центру надання адміністративних послуг Харківської міської ради, Харківського районного управління поліції про визнання недійсним договору дарування, зобов`язання скасування реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В :

21 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 15 червня 2023 року з пропуском строку на касаційне провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 15 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Центру надання адміністративних послуг Харківської міської ради, Харківського районного управління поліції, про визнання недійсним договору дарування, зобов`язання скасувати реєстрацію права власності повернено.

У серпні 2023 року ОСОБА_1 через систему «Електронний Суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2022 року та постанову Харківського апеляційного суду від 15 червня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

У резолютивній частині касаційної скарги заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки вперше із касаційною скаргою він звернувся 21 липня 2023 року в межах строку на касаційне оскарження.

Харківський апеляційний суд приняв постанову 15 червня 2023 року, повний текст постанови складено 20 червня 2023 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 20 липня 2023 року, а заявник вперше з касаційною скаргою звернувся 21 липня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Повернення вперше касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно надати суду докази поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження або зазначити інші причини пропуску вказаного строку з наданням доказів.

Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки заявник зазначив підстави касаційного оскарження, проте не обгрунтував їх належним чином.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Згідно з частиною першою статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави про відвід обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; судове рішення ухвалено судом з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

У касаційній скарзі заявник зазначає, що касаційна скарга подається з підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 411 та пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України.

На обґрунтування підстав, визначених пунктом 1 частини першої статті 411 ЦПК України заявник зазначив, що справу розглянуто неповноважним складом суду, оскільки суд немає спеціалізації з розгляду справ, що мають державну таємницю.

Також на обґрунтування підстав, визначених пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України заявник зазначив, що суд незаконно відхилив клопотання про допит свідків, про витребування документів, про призначення судово-медичної експертизи з питань наявності слідів впливу на заявника електромагнітних полів.

Посилаючись на такі підстави оскарження, заявнику необхідно обґрунтувати їх. Заявник конкретно не зазначив, які норми закону порушив суд апеляційної інстанції, відмовивши у задоволенні його клопотань, та яке значення для вирішення справи про визнання недійсним договору дарування мають показання свідків та проведення експертизи з питань наявності слідів впливу на заявника електромагнітних полів, а також, які докази мав витребувати суд та які перешкоди у отриманні цих доказів існували у заявника.

Враховуючи наведене, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги, у якій зазначити, які норми процесуального права порушені судом апеляційної інстанції під час розгляду справи та конкретні обов`язкові підстави для скасування рішення суду відповідно до статті 411 ЦПК України, а також надіслати суду копії уточненої редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, а отже, питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішене, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 027,00 грн.

Позивач звернувся з позовом про визнання недійсним договору дарування, зобов`язання скасувати реєстрацію права власності у 2020 році. Ставка судового збору за дві немайнові вимоги становить 1 681,60 грн (840,80 грнх2). Тому розмір судового збору за подання та розгляд касаційної скарги становить 3 363,20 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)»; символ звітності банку: 207.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просив відстрочити сплату судового збору або звільнити його від сплати судового збору, оскільки у 2022 році він не отримував будь-якого доходу.

Клопотання про відстрочення чи звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Заявник не надав підтверджуючих документів про його річний дохід за попередній календарний рік, що відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» може бути підставою для вирішення питання про зменшення розміру судового збору, який підлягає сплаті.

Наданий заявником податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2023 рік.

Проте ці відомості не містять інформації про отримання чи неотримання грошового утримання чи інших видів доходів, з яких не утримуються суми податків, про наявність чи відсутність нерухомого та рухомого майна тощо.

Таким чином, ОСОБА_1 не надав доказів про свій майновий стан (наприклад, відомостей: про отримання чи неотримання пенсії, грошового утримання чи інших видів доходів, з яких не утримуються суми податки, про відсутність нерухомого та рухомого майна, банківські документи про відсутність на рахунках коштів тощо), що унеможливлює задоволення клопотання про відстрочку у сплаті судового збору або звільнення його від сплати судового збору.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 363,20 грн або надати документи, що підтверджують підстави звільнення/зменшення відстрочення/розстрочення судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги

Безпідставне звільнення від сплати судового збору є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) щодо справедливих судових процедур і рівності учасників судового процесу перед законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

Також подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Касаційну скаргу надіслано в електронній формі, проте вона не містить доказів надсилання листом з описом вкладення копій цієї касаційної скарги відповідачам.

Отже, заявнику необхідно надати суду докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій цієї касаційної скарги та доданих до неї документів. Надати суду докази поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження або зазначити інші причини пропуску вказаного строку з наданням доказів. Надати суду уточнену редакцію касаційної скарги, у якій зазначити, які норми процесуального права порушив суд апеляційної інстанції під час розгляду справи та конкретні обов`язкові підстави для скасування рішення суду відповідно до статті 411 ЦПК України, а також заявнику запропоновано сплатити судовий збір у розмірі 3 363,20 грн або надати документи, що підтверджують підстави звільнення/зменшення відстрочення/розстрочення сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393, 394 ЦПК України

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернена заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. С. Олійник