У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

Справа №534/1688/23

Провадження №2-н/534/282/23

25 вересня 2023 року м. Горішні Плавні

Суддя Комсомольського міського суду Полтавської області Комарова Діана Юріївна, розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів доходів боржника щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із згаданою заявою про видачу судового наказу, в якій просить стягнути з ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу містяться у ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 183 Сімейного кодексу України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Тобто, право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дітей має той з батьків, або інших законних представників дітей, разом з яким проживає дитина.

Заявник в заяві вказує, що її син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Однак, на підтвердження факту проживання дитини із заявником надано суду довідки про місце реєстрації заявника та неповнолітньої дитини від 2021 року. Суд наголошує, що за період з 2021 року до часу подання заяви до суду існує можливість зміни як заявником місця проживання, так і її дитиною.

Отже, вказані обставини позбавляють суд можливості встановити з ким із батьків проживає дитина та на утриманні кого вона перебуває.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів, оскільки заявником не доведено факт проживання з нею дитини та її утримання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 161, 163, 165, ЦПК України, ст. 183 Сімейного кодексу України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини всіх видів доходів боржника щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття,

Роз`яснити заявнику, що згідно ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків .

На підставі ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Суддя Д.Ю. Комарова