РІШЕННЯ

іменем України

27 вересня 2023 рокуСправа №451/1282/23
Провадження № 2/451/356/23

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Федорук І.Б.

розглянув у підготовчому судовому засіданні у місті Радехові в залі суду цивільну справу №451/1282/23 за позовом ОСОБА_1 до Радехівської міської ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

у с т а н о в и в:

7 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Радехівської міської рада Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

У позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (мати позивача), що підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданого Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області 9 травня 1997 року. Дані родинні відносини, стверджується Свідоцтвом про народження позивача та Свідоцтвом про одруження позивача. Майном, на яке відкрилась спадщина після померлої ОСОБА_2 є наступне майно: земельна ділянка, площею 0,2949 га, кадастровий номер: :03:000:2187, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Дмитрівської сільської ради; земельна ділянка, площею 0,2377 га, кадастровий номер: :02:000:1944, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Дмитрівської сільської ради; земельна ділянка, площею 0,0938 га кадастровий номер: :04:000:2255, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Дмитрівської сільської ради. Позивач вказує, що право власності на вказані земельні ділянки було набуто померлою на підставі рішення ІХ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 24 грудня 1999 року. На підставі вказаного рішення було видано Державний акт на право приватної власності на землю від 29 грудня 1999 року, серії III-ЛВ №036015. Позивач зазначає, що вона звернулась із заявою про прийняття спадщини до Радехівської державної нотаріальної контори. Листом від 3 серпня 2023 року №188/01-16 їй було відмовлено у оформленні спадщини після померлої ОСОБА_2 з таких підстав: оскільки Державний акт на право власності на земельні ділянки було видано уже після смерті власника. Щодо набуття померлою права власності на земельні ділянки зазначає таке: рішення про надання земельних ділянок у приватну власність було прийняте на підставі рішення ІХ сесії ІІІ демократичного скликання Радехівської районної ради народних депутатів від 24 грудня 1999 року за час життя спадкодавця, на момент смерті ОСОБА_2 , вона вже набула право власності на вказані земельні ділянки, однак у зв`язку із тривалою процедурою виготовлення та заповнення Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, акт було підписано лише 29 грудня 1999 року. Мати позивача вчинила усі дії щодо оформлення права власності, і відповідне рішення органу місцевого самоврядування було прийняте за її життя. Враховуючи, що нотаріус вважає, що вказаний документ не посвідчує права власності на земельні ділянки, то позивач позбавлена іншої можливості зареєструвати право власності на оспорювані земельні ділянки за собою. Отже, позивач просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за померлою ОСОБА_2 на такі земельні ділянки: земельна ділянка площею 1,1148 га, кадастровий номер: :02:000:1949, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Дмитрівської сільської ради; земельна ділянка, площею 0,3743 га, кадастровий номер: :04:000:2257, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Дмитрівської сільської ради; земельна ділянка, площею 0,2949 га кадастровий номер: :03:000:2187, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Дмитрівської сільської ради; земельна ділянка, площею 0,2377 га, кадастровий номер: :02:000:1944, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Дмитрівської сільської ради; земельна ділянка, площею 0,0938 га кадастровий номер: :04:000:2255, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміщена на території Дмитрівської сільської ради. Судові витрати просила покласти на позивача (а.с.3-6).

7 вересня 2023 року, автоматизованою системою документообігу суду Д-3, судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.25).

Ухвалою судді від 11 вересня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання (а.с.1-2).

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач скерувала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовільнити (а.с.23).

Представник відповідача скерував суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без представника Радехівської міської ради, позовні вимоги визнають у повному обсязі та не заперечують проти їх задоволення (а.с.27).

З урахуванням наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі учасників справи, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. 206-207 ЦПК України.

За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов потрібно задовільнити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. 13, 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст. 12, 81, 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд установив, що мати позивача - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дмитрів Радехівського (теперішнього - Червоноградського) району Львівської області, у віці 82 роки, про що зроблено відповідний актовий запис № 19, та підтверджується Свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим 9 травня 1997 року Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області (а.с.13).

Відповідно до Свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_2 від 21 грудня 1978 року, виданого Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області, видно, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 1 серпня 1949 року одружилися, про що складено відповідний актовий запис №8. Після реєстрації одруження чоловіку присвоєне прізвище - ОСОБА_5 , а дружині - ОСОБА_5 (а.с.10).

Згідно із Свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_3 , виданим 28 лютого 1945 року, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Дмитрів Радехівського району Львівської області. Батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_4 (а.с.11).

Із Свідоцтва про одруження, серії НОМЕР_4 від 28 травня 1966 року, виданого Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області, видно, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , 28 травня 1966 року одружилися, про що складено відповідний актовий запис №10. Після реєстрації одруження чоловіку та дружині присвоєне прізвище - ОСОБА_9 (а.с.9).

Як видно з Довідки №473 від 1 серпня 2023 року, виданої старостою сіл Дмитрів, Криве, Мукані, Середпільці Радехівської міської ради Львівської області, померла ОСОБА_2 постійно до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала і була зареєстрована на АДРЕСА_1 , разом з дочкою ОСОБА_1 . Від імені померлої ОСОБА_2 у Дмитрівській сільській раді заповіт не посвідчувався (а.с.12).

Після смерті Спадкодавця - ОСОБА_2 залишилась спадщина (відкрилась спадщина) у вигляді такого майна: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,1155 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Радехівського району (теперішнього - Червоноградського) Львівської області та належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю, серії III-ЛВ №036015, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №4985 від 29 грудня 1999 року. Із Плану зовнішніх меж земельної ділянки Державного акта на право приватної власності на землю, серії III-ЛВ №036015 видно, що спадкодавцю було передано у приватну власність такі земельні ділянки: земельна ділянка площею 1,1148 га; земельна ділянка, площею 0,3743 га; земельна ділянка, площею 0,2949 га; земельна ділянка, площею 0,2377 га; земельна ділянка, площею 0,0938 га (а.с.14).

Після смерті Спадкодавця - ОСОБА_2 , позивач звернувся до Радехівської державної нотаріальної контори. Із Постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 3 серпня 2023 року за №288/01-16, винесеної Державним нотаріусом завідувачем Соснівської державної нотаріальної контори Львівської області, в порядку заміщення виконуюча обов`язки завідувача Радехівської державної нотаріальної контори Львівської області Медведюк З.С., видно, що видати свідоцтво про право на спадщину на земельні ділянки, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Дмитрівської сільської ради Червоноградського (колишнього Радехівського) району Львівської області, і належать ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 немає підстав, так як Державний акт на право приватної власності на землю серії III- ЛВ №036015, виданий на підставі IX сесії III демократично скликання Радехівської районної ради від 24 грудня 1999 року, зареєстрований 29 грудня 1999 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №4985, тобто після її смерті. Було постановлено - відмовити ОСОБА_1 у видачі Свідоцтва про право на спадщину, на майно що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на майно - земельні ділянки надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходяться на території Дмитрівської сільської ради Червоноградського району (колишнього Радехівського) Львівської області (а.с.21).

Як видно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 14 липня 2022 року земельній ділянці, загальною площею 1,1148 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва присвоєний кадастровий номер :02:000:1949, що розташована на території Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області (а.с.15).

Згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 11 липня 2022 року земельній ділянці загальною площею 0,3743 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва присвоєний кадастровий номер :04:000:2257, що розташована на території Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області (а.с.16).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 8 липня 2022 року земельній ділянці загальною площею 0,2949 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва присвоєний кадастровий номер :03:000:2187, що розташована на території Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області (а.с.17).

Також згідно з Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 5 липня 2022 року земельній ділянці загальною площею 0,2377 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва присвоєний кадастровий номер :02:000:1944, що розташована на території Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області (а.с.18).

Як видно з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022 від 8 липня 2022 року земельній ділянці загальною площею 0,0938 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва присвоєний кадастровий номер :04:000:2255, що розташована на території Радехівської міської ради Червоноградського району Львівської області (а.с.19).

Із витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №69521363 від 20.07.2022, видно, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не відкривалася (а.с.22).

Інших осіб, які б претендували на майно, ні за законом ні за заповітом немає.

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст. 12, 229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Нормами п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст. 529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном (ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР).

Так, спадкодавець - ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном після смерті своєї матері ОСОБА_2 .

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

За правилами статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положення ст. 81, 131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що Державний акт на право приватної власності на землю, серії III-ЛВ №036015 виданий 29 грудня 1999 року, тобто після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем.

Приймаючи до уваги вищенаведене, визнання позову відповідачем, позиції з цього приводу, Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, суд робить висновок, що позовна вимога сторони щодо визнання права власності на спадкове майно є законна та обґрунтована і, відповідно така, що підлягає до задоволення.

У зв`язку з клопотанням позивача, суд не вирішує питання розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 19, 81, 82, 89, 200, 206, 211, 229, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1225, 1258, 1268, п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст. 524, 525, 526, 529, 549 ЦК УРСР, ст. 81, 131 ЗК України, суд

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка її прийняла на праві приватної власності згідно з Державним актом на право приватної власності на землю, серії III-ЛВ №036015, зареєстрованим в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №4985 від 29 грудня 1999 року, а саме: земельна ділянка площею 1,1148 га; земельна ділянка, площею 0,3743 га; земельна ділянка, площею 0,2949 га; земельна ділянка, площею 0,2377 га; земельна ділянка, площею 0,0938 га.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Радехівська міська рада Львівської області, , місцезнаходження: проспект Відродження, 3, місто Радехів, Червоноградський район, Львівська область, 80200.

Головуючий суддяСеменишин О. З.

Рішення суду виготовлено в нарадчій кімнаті 27 вересня 2023 року.