Провадження № 2/712/357/23
Справа № 712/4780/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі АКАТОВІЙ Ю.А.

з участю адвоката РУДНІЧУКА Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Міністерства оборони України (адреса: м. Київ, Повітрофлотський проспект 6), Квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України міста Черкаси (адреса: м. Черкаси, вул. Надпільна 220), треті особи: Військове представництво 1347 Міністерства оборони України (адреса: м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького 85), Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква Міністерства оборони України (адреса: м. Біла Церква, вул. Ярмаркова 1) про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Міністерства оборони, Квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України міста Черкаси про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно позовних вимог позивач просив: визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії НОМЕР_1 військового представництва Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання житлової комісії 1347 військового представництва Міністерства оборони України № 87 від 31.01.2022 року та наказ начальника 1347 військового представництва Міністерства оборони України № 15 від 01.02.2022 року про затвердження рішення житлової комісії, яким підполковнику запасу ОСОБА_2 перенесено дату загальної черги на 15.04.2004 року; зобов`язати НОМЕР_1 військове представництва Міністерства оборони України змінити дату перебування підполковника запасу ОСОБА_2 на квартирному обліку, що потребує поліпшення житлових умов на «27.01.1994», відновивши займане до 01.02.2022 року підполковником запасу ОСОБА_2 перше місце в Узагальненому списку військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) НОМЕР_1 військового представництва Міністерства оборони України.

Ухвалою від 08 липня 2022 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

10.11.2022 року відповідачем Міністерством оборони України подано клопотання про закриття провадження по справі.

23.11.2022 року відповідачем Міністерством оборони України подано відзив на позовну заяву.

29.12.2022 року позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву та заперечення на клопотання про закриття провадження по справі.

05.04.2023 року відповідачем Міністерством оборони України подано додаткові письмові пояснення.

17.04.2023 року відповідачем КЕВ міста Черкаси подано відзив на позовну заяву.

28.07.2023 року відповідачем КЕВ міста Черкаси подано клопотання про закриття провадження по справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В судовому засіданні адвокат позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти закриття провадження по справі заперечував.

Представники відповідачів в судовому засіданні проти позовних вимог заперечували та просили закрити провадження по справі. Оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник третьої особи Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква Міністерства оборони України до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання про закриття провадження по справі підтримав та просив його задовольнити.

Представник третьої особи Військового представництва 1347 Міністерства оборони України в судовому засіданні підтримав клопотання про закриття провадження по справі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 19 цього Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа.

Натомість публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих правовідносин з їх специфічними суб`єктами та їх підпорядкованістю.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності (п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України).

Тому загальними критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути і пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 8 червня 2022 року у справі № 362/643/21 (провадження № 14-32цс22), зроблено наступний правовий висновок.

ВП ВС констатувала, що у спірних правовідносинах військова частина наділена повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації військовослужбовцем соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями в силу його особливого статусу, визначеного Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова).

Також Велика Палата ВС зауважила, що спори стосовно проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами з військовими частинами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.

Право, яке позивач вважає порушеним, він набув саме у зв`язку з проходженням військової служби. Тому спір військовослужбовця з військовою частиною щодо реалізації цього права слід розглядати за правилами тієї юрисдикції, яка вирішує спори, з приводу проходження публічної служби (аналогічно, як і спори, пов`язані з реалізацією інших соціальних гарантій (пільг), визначених для військовослужбовців). Отже, спір військовослужбовця з військовою частиною є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративного суду.

З огляду на це для забезпечення єдності судової практики щодо визначення юрисдикції суду з розгляду спорів з приводу проходження військової служби, а саме щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій, Велика Палата ВС відступила від висновку щодо розгляду таких спорів за правилами цивільного судочинства, викладеного в низці постанов ВП ВС, КЦС ВС та Верховного Суду України.

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України у чинній редакції). За змістом пункту 15 частини першої статті 3 КАС України у редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, військова служба теж була віднесена до служби публічної.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами з військовими частинами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.»

З матеріалів справи вбачається, що зазначені в позовній заяві вимоги стосуються реалізації позивачем як військовослужбовцем соціальних гарантій забезпечення його і членів його сім`ї житловими приміщеннями, які позивач отримав у зв`язку з проходженням військової служби.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що вказаний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства та предметно підсудний окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому суд вважажє, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, і провадження по ній необхідно закрити, та роз`яснити позивачу в порядку ч.1 ст.256 ЦПК України, що розгляд даної справи відноситься до юрисдикції адміністративного суду.

Керуючись ст.ст. 255 ч.1 п.1, 256, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України міста Черкаси, треті особи: Військове представництво 1347 Міністерства оборони України, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква Міністерства оборони України про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 02 жовтня 2023 року.