Номер провадження: 22-ц/813/5267/23
Головуючий у першій інстанції Бескровний Я. В.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Назарової М.В.,

за участю секретаря судового засідання Трофименка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційні скарги Київської окружної прокуратури м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник-адвокат Ошарін Даніїл Сергійович

на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2023 року

у цивільній справі за позовом Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ТОВ «Тріумф777» та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень, визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

У провадженні Київського районного суду м. Одеси перебуває справа за позовом Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ТОВ «Тріумф777» та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень, визнання правочину недійсним та зобов`язання вчинити певні дії (№947/25252/22).

Предметом вказаного позову є :

визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області Мирзи Миколи Павловича від 09.02.2017 за індексним №33787735, яким зареєстровано право власності на виробничі та невиробничі будівлі за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;

визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Морозової О.С. від 03.10.2019 за індексним №48995388, яким зареєстрована зміна площі нерухомого об`єкту за адресою АДРЕСА_1 з реєстраційним номером 101, з 3718 кв.м. на 4121,4 кв.м.;

визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: про визнання недійсним акту приймання-передачі майна від 15.04.2021р., зареєстрований Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернягіною Н.С. за реєстровим №199,202 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Тріумф777» в частині передачі виробничих та невиробничих будівель площею 4121,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ;

визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Фоміної М.І. від 27.04.2021р. за індексним №57888623 про реєстрацію за ТОВ «Тріумф777» () права власності на виробничі та невиробничі будівлі площею 4121,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ;

зобов`язання ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку територіальної громади м.Одеса площею 229 кв.м. самовільно зайняту шляхом розміщення на ній частини виробничих та невиробничих будівель за адресою АДРЕСА_1 площею 4121,4 кв.м.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2023 року клопотання представника ТОВ «Тріумф777» задоволено частково.

Провадження у цивільній справі за позовом Київської окружної прокуратури м.Одеси, яка діє в інтересах держави в особі Одеської міської ради до ТОВ «Тріумф777» про визнання недійсним акту приймання-передачі майна від 15 квітня 2021 року, зареєстрований Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернягіною Н.С. за реєстровим №199,202 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Тріумф777» в частині передачі виробничих та невиробничих будівель площею 4121,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 та визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Фоміної М.І. від 27 квітня 2021 року за індексним №57888623 про реєстрацію за ТОВ «Тріумф777» () права власності на виробничі та невиробничі будівлі площею 4121,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 закрито. У задоволенні клопотання в іншій частині відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Київська окружна прокуратура м.Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради 09 березня 2023 року звернулась до суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до Київського районного суду м. Одеси для продовження розгляду.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позовні вимоги, заявлені до ТОВ «Тріумф777» зокрема, щодо визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна мають розглядатися в порядку цивільного судочинства, оскільки укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «Тріумф777» відповідного акту, є дією особи, спрямованою на набуття та припинення цивільних прав та обов`язків фізичної особи ОСОБА_1 щодо певного майна, та є похідною від заявленої прокурором вимоги про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області Мирзи Миколи Павловича від 09.02.2017 за індексним №33787735, яким зареєстровано право власності на виробничі та невиробничі будівлі за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .

Спір щодо передачі майна до статутного капіталу товариства не є корпоративним спором або спором, який пов`язаний із здійсненням господарської діяльності товариством, оскільки у даному випадку прокурор звернувся до суду з метою захисту комунального майна, яке незаконно використовується відповідачами, що свідчить про приватноправовий характер правовідносин.

Оскільки позов не направлений на захист корпоративних прав позивача, цей спір не містить ознак корпоративного, а у позивача існує цивільний інтерес до майна відповідачів, не як до учасника товариства й не в межах корпоративних правовідносин, тому висновок суду про те, що вирішення спору належить до юрисдикції господарських судів, є помилковим.

Окрім того, скаржник зауважує, що закриття провадження в частині позовних вимог порушує вимоги законодавства щодо ефективного захисту прав у суді.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник-адвокат Ошарін Д.С. 27 березня 2023 року звернулась до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржувану ухвали та задовольнити заяву ТОВ «Тріумф777» про закриття провадження у справі у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що майно вимоги щодо знесення якого до ОСОБА_1 заявив прокурор у своєму позові на даний час на праві власності належать ТОВ «Тріумф777», що унеможливлює розгляд справи за правилами цивільного судочинства.

У судове засідання з`явився представник Одеської обласної прокуратури, інші учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилися, що відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення представника скаржника за доводами апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вказані апеляційні скарги задоволенню не підлягають, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає вказаним вимогам, виходячи з такого.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд виходив з того, що прокурором порушено правила об`єднання позовних вимог, роз`єднання яких є неможливим з огляду на те, що їх слід розглядати в порядку різного судочинства, так позовні вимоги про визнання недійсним акту приймання-передачі до статутного капіталу товариства нерухомого майна та похідні від цих вимог інші вимоги потрібно розглядати в порядку господарського судочинства, зважаючи на те, що спір між сторонами у відповідній частині є спором, що виникає з корпоративних відносин, тому дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ТОВ «Тріумф777»,

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді й переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами (стаття 167 ГК України).

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

У цій справі Київська окружна прокуратура м. Одеси звернувся до суду з позовними вимогами до ТОВ «Тріумф777» та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішень, які стосуються набуття права власності на спірне нерухоме майно спочатку ОСОБА_1 як фізичною особою, та реєстрації зміни нею площі нерухомого об`єкту, так і про визнання недійсним акту приймання-передачі до статутного капіталу товариства нерухомого майна, визнання незаконним та скасування рішень щодо реєстрації цього права власності та припинення права власності ТОВ на спірне майно із зобов`язанням звільнити земельну ділянку.

Отже наведене свідчить про те, що у позовній заяві позивач об`єднав як позовні вимоги, які потрібно розглядати в порядку господарського судочинства (визнання недійсним акту приймання-передачі до статутного капіталу товариства нерухомого майна та похідні від цих вимог інші вимоги), що є спором, що виникає з корпоративних відносин), так і позовні вимоги, які підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а саме які стосуються набуття права власності ОСОБА_1 , як фізичною особою права власності на самочинно збутове майно, та похідні від цього права вимоги про його державну реєстрацію.

Частиною четвертою статті 188 ЦПК України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, у яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).

Відповідно до частини шостої статті 188 ЦПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання цивільного судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Наведені норми свідчать, про те, що порушення правил об`єднання позовних вимог, у разі, якщо суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи не роз`єднає позовні вимоги, є підставою для повернення позовної заяви на підставі пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Водночас роз`єднання позовних вимог можливе лише в тому випадку, якщо кожна з виділених вимог може бути предметом розгляду в тому суді, який роз`єднав позовні вимоги. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2019 року в справі № 901/458/19.

Вказаний правовий висновок є обов`язковим для судів при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин у відповідності до вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України.

Якщо ж провадження по справі вже відкрито, то застосуванню підлягають наслідки, передбачені статтею 255 ЦПК України, але з урахуванням вказаних висновків Великої Палати Верховного Суду.

Зважаючи на наведене, оскільки позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, роз`єднання яких є неможливим з огляду на те, що їх слід розглядати в порядку різного судочинства, колегія суддів вважає вірним висновок суду про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про:

визнання недійсним акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: про визнання недійсним акту приймання-передачі майна від 15.04.2021р., зареєстрований Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чернягіною Н.С. за реєстровим №199,202 укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Тріумф777» в частині передачі виробничих та невиробничих будівель площею 4121,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 ;

визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Фоміної М.І. від 27.04.2021р. за індексним №57888623 про реєстрацію за ТОВ «Тріумф777» () права власності на виробничі та невиробничі будівлі площею 4121,4 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують правильних висновків суду, оскільки за змістом спірних правовідносин, суб`єктним складом сторін спору у вказаній вище частині законодавством, що застосовується до цих правовідносин, цей спір є господарським, і його характер не є приватноправовим.

Безпідставними є і посилання скаржника на висновки, що викладені у постанові ВП ВС від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц, оскільки обставини, що формують зміст правовідносин, у цій справі і у справі, яка переглядається, є різними.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Велика Палата Верхового Суду у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі N 233/2021/19 (провадження N 14-166цс20) зазначила, що у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності необхідно насамперед визначити, які правовідносини є спірними, а тоді порівнювати права й обов`язки сторін саме цих відносин згідно з відповідним правовим регулюванням (змістовий критерій) і у разі необхідності, зумовленої цим регулюванням, - суб`єктний склад спірних правовідносин (види суб`єктів, які є сторонами спору) й об`єкти спорів. Тому з метою застосування відповідних приписів процесуального закону не будь-які обставини справ є важливими для визначення подібності правовідносин.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що перебування спірного нерухомого майна на час звернення прокуратури до суду із цим позовом у власності Тріумф777» унеможливлює розгляд справи за правилами цивільного судочинства, апеляційний суд зауважує, що вимоги позову про:

визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області Мирзи Миколи Павловича від 09.02.2017 за індексним №33787735, яким зареєстровано право власності на виробничі та невиробничі будівлі за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;

визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора КП «Агенція реєстраційних послуг» Морозової О.С. від 03.10.2019 за індексним №48995388, яким зареєстрована зміна площі нерухомого об`єкту за адресою АДРЕСА_1 з реєстраційним номером 101, з 3718 кв.м. на 4121,4 кв.м.

враховуючи зміст спірних правовідносин, суб`єктний склад сторін спору у вказаній частині, законодавство, що застосовується до цих правовідносин, свідчить про те, що спір між сторонами у відповідній частині виник з цивільних правовідносин, а отже підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Оскільки законом не передбачено об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом, а роз`єднання можливе лише щодо вимог одного виду судочинства, то процесуальним наслідком у цьому випадку після відкриття провадження у справі є подальший розгляд вимог, які належать розглядати в порядку одного виду судочинства, і закриття провадження - в іншій частині, що належить до іншого виду судочинства.

Посилання скаржників на те, що позовні вимоги мають розглядатися в одному провадженні, оскільки вони є однорідними, нерозривно пов`язаними між собою, є безпідставними, оскільки припис частини четвертої статті 188 ЦПК України унеможливлює розгляд в одному провадженні вимог, які за предметом належать до юрисдикції різних судів.

Інші аргументи апеляційних скарг на законність ухваленого судом оскаржуваного судового рішення не впливають, фактично зводяться до суб`єктивного тлумачення скаржниками норм права.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд вважає вірними і обґрунтованими вказані вище висновки суду.

Доказів які б спростували правильні висновки суду скаржниками не надано.

Порушень судом норм процесуального права апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів наведених у скаргах.

У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги потрібно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, оскільки доводи апеляційних скарг правильних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367,374,375,382-384 ЦПК України

постановив:

Апеляційні скарги Київської окружної прокуратури м. Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради, ОСОБА_1 в інтересах якої діє представник-адвокат Ошарін Даніїл Сергійович залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 28 серпня 2023 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова