Провадження №2/369/5023/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вивчивши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду знаходиться вказана цивільна справа. Ухвалою Суду від 12.07.2023 позов забезпечено шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 10438805, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

25.09.2023 на адресу суду надійшла заява від представника позивача про заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Просив суд на підставі статті 156 ЦПК України допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим: скасувати накладений ухвалою у цій справі від 12.07.2023 арешт квартири АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 10438805, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 ; натомість заборонити приватному виконавцю Валявському Олександру Анатолійовичу здійснювати платіж чи будь-яким іншим чином передавати грошові кошти в розмірі ціни цього позову, а саме 574415,96 гривень, які залишились у нього у розпорядженні після здійснення усіх виконавчих дій в межах зведеного виконавчого провадження №70985340, ОСОБА_3 , іншим особам, які діють від його імені або в його інтересах, до набрання законної сили рішенням у цій справі.

Свою заяву мотивував тим, що аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що ця ж сама квартира арештована в межах іншої справи, а саме 369/7066/23, ухвалою від 23.05.2023. За таких умов, головна мета інституту забезпечення позову, а саме забезпечення позивачу реального та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь нього, не може бути досягнута. Згідно статті 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом у судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи.

Ціна позову, який слід забезпечити, складає 574415,96 гривень. Згідно п. 4 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною іншим особам здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як вбачається з листа приватного виконавця Валявського О. А. №70985340 від 21.09.2023, у нього на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №70985340 щодо стягнення боргу за судовими рішеннями з боржника ОСОБА_3 на користь фізичних осіб. До складу зведеного виконавчого провадження входить шість виконавчих проваджень. Згідно Листа після реалізації майна боржника (об`єкта незавершеного будівництва) на прилюдних торгах приватним виконавцем було отримано грошові кошти у розмірі 3.201.924,58 гривень. Вказане підтверджується також даними офіційного веб-сайту ДП "Сетам" за посиланянм https://setam.net.ua/auction/529562.

При цьому, після розподілу коштів між стягувачами по зведеному виконавчому провадженні у його розпорядження знаходиться залишкова сума коштів у розмірі 1.077.231,69 гривень. У Листі приватний виконавець зазначає, що вказані кошти відповідно до п. 6 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження повинні бути перераховані боржнику у майбутньому.

Таким чином, приватний виконавець Валявський О. А. є особою, яка повинна у майбутньому здійснити платіж, а саме перераховувати кошти ОСОБА_3 вищевказані кошти, тобто є особою, яка відповідає критеріям п. 4. ч. 1 ст. 150 ЦПК України. При цьому слід зазначити, що згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №347566879 від 21.09.2023, крім реалізованого на прилюдних торгах приватним виконавцем Валявським О. А. об`єкту незавершеного будівництва, ОСОБА_3 належить тільки декілька арештованих об`єктів майна. За умов відсутності іншого неарештованого майна відповідача очевидно, що виконання рішення у цій справі може бути істотно ускладненим та навіть унеможливленим.

Більше того, сам факт, що ОСОБА_3 добровільно не виконував інші судові рішення, що стало причиною примусового виконання шляхом реалізації його майна на торгах, свідчить про те, що забезпечення позову є єдиним інструментом, яке зможе гарантувати виконання судового рішення у цій справі.

Звертає увагу Суду також на те, що у провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває щонайменше 9 інших судових справ, у яких ОСОБА_3 є відповідачем, а предметом позову є стягнення грошових коштів. Вказане підтверджується випискою з офіційного веб-сайту Суду.

Таким чином, існує реальна небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду. У випадку незабезпечення позову, ОСОБА_3 може отримати згадані грошові кошти на власний банківський рахунок, надалі перевести ці кошти у готівку, приховати, передати третім особам або витратити на придбання будь-яких товарів чи послуг. При цьому наявність у особи готівки згідно чинного законодавства жодним чином не обліковується, не відслідковується і не декларується.

Співмірність заходів забезпечення позову ціні позову буде дотримана у разі заборони приватному виконавцю передавати боржнику залишкові грошові кошти в межах ціни позову, а саме 574415,96 гривень. Такий захід забезпечення позову не порушить права інших осіб, натомість гарантує позивачу ефективне виконання судового рішення.

Враховуючи викладені обставини просив суд задовольнити заяву.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи представника позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ст. 156 ЦПК України, за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЦПК України, за наслідками розгляду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим постановляється ухвала. Копії ухвали про заміну одного заходу забезпечення позову іншим направляються учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення.

При вирішенні судом питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 01.04.2019 року у справі №922/1631/18).

Тобто, саме на заявника відповідного клопотання покладається тягар доведення необхідності здійснення заміни вжитого судом заходу забезпечення позову іншим, отже здатності саме такого заходу реально забезпечити задоволення вимог позивача у разі задоволення позову.

Статтею 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.07.2023 року заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу задоволено.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 10438805, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Застосований вищевказаною ухвалою захід забезпечення позову суд вважає співрозмірним із заявленими позивачем вимогами.

З урахуванням викладеного, того, що на даний час вже накладено арешт на квартиру відповідача, з огляду на положення ст.156 ЦПК України, яка передбачає заміну одного заходу забезпечення позову іншим, тобто арешту майна (п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України) іншим видом (заходом) забезпечення позову, передбаченим п. 1-1 10 ч.1 ст.150 ЦПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для заміни застосованого заходу забезпечення позову та накладенням заборони приватному виконавцю здійснювати будь-які платежі в розмірі ціни позову.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що у задоволенні заяви представника позивача, про заміну заходів забезпечення позову, слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 156, п. 4 ч. 1 ст. 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня вручення копії ухвали суду.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ