19.09.2023 Єдиний унікальний номер 205/2958/23
Провадження № 2-др/205/29/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 вересня 2023 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді - Терещенко Т.П.,
за участю секретаря судового засідання Данчула К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,
28 серпня 2023 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська розглянута з винесенням судового рішення цивільна справа №205/2958/23 за позовною заявою ТОВ «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, яким було частково задоволено позовні вимоги та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Спектрум Ессетс» три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 31 422,76 грн., а також стягнуто судові витрати у справі у вигляді судового збору в розмірі 930,61 грн. в рівних частках по 465,31 грн. з кожного.
31 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 сформувала в системі «Електронний суд» заяву, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат у справі, в обґрунтування зазначила, що детальний перелік (обсяг) послуг адвоката, які підлягають сплаті в порядку, визначеному договором про надання (професійної правничої) допомоги, погоджено між відповідачем ОСОБА_1 та нею в акті наданих послуг, який є підтвердженням наданих нею послуг з правничої допомоги. Посилається, що у додатку №1 до договору сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару, а загальний розмір судових витрат складає 13 000 грн. Також нею в заяві про розгляд справи без участі відповідача було зазначено, що нею буде подано додатково заяву про розподіл судових витрат протягом 5 днів з дати винесення рішення суду.
08 вересня 2023 року представник ТОВ «Спектрум Ессетс» Васюта К.С. направила на адресу суду свої заперечення на заяву про стягнення з позивача витрат на правову допомогу в якій просила відмовити відповідачу ОСОБА_1 у заяві про стягнення з позивача витрат на правову допомогу, в обґрунтування зазначивши, що наявні в матеріалах справи протоколи судових засідань підтверджують, що ніхто з учасників справи у судові засідання не з`являвся і участі не приймав; у відзиві не зазначається власних думок, а лише відбувається копіювання норм чинного законодавства разом з визнанням позовних вимог, тобто, представник не збирав доказову базу. Зазначає, що рішеннями суду підтверджується систематичний характер неправомірних дій відповідача, тому вважає несправедливим стягнення з позивача витрат на правову допомогу, оскільки йому нанесена майнова шкода через невиконання рішення суду з 2014 року і понині, та саме позивач звернувся до суду за стягненням компенсації за невиконання рішення суду.
Представник позивача до суду не з`явилась, була повідомлена про розгляд вищевказаної заяви належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від неї до суду не надходило, лише направлено заперечення на заяву про стягнення з позивача витрат на правову допомогу.
Представником ОСОБА_1 ОСОБА_2 в системі «Електорнний суд» була сформована заява про розгляд справи без участі відповідача, в якій просила розглядати справу без її участі та без участі ОСОБА_1 , підримала заяву і просила винести додаткове рішення про розподіл судових витрат у справі.
Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явився, був повідомлений про розгляд заяви належним чином, будь-яких заяв чи клопотань від нього до суду не надходило.
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши подану заяву та матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до змісту відзиву на позовну заяву представником відповідача ОСОБА_1 було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у загальному розмірі 9000 грн. (а. с. 41).
Разом із заявою про ухвалення додаткового рішення представником відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 було надано суду договір про надання правової (професійної правничої) допомоги №12/23 та додаток №1 до вказаного договору від 27 квітня 2023 року; акт надання послуг від 28 серпня 2023 року та довідку від 28 серпня 2023 року про підтвердження оплати ОСОБА_1 гонорару за договором про надання правової (професійної правничої) допомоги від 27 квітня 2023 року на загальну суму 13 000 грн. (а. с. 99-102).
Пунктом 4.2. договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №12/23 від 27 квітня 2023 року передбачено, що гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку №1 до цього договору.
З наявного в матеріалах додатку №1 до договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №12/23 від 27 квітня 2023 року вбачається, що сторони погодили виплату фіксованої суми гонорару (винагороди) за надання адвокатом правової (професійної правничої) допомоги вказаної у договорі і визначеної дорученням у розмірі: аналіз позовної заяви та додатків 2 000 грн.; складання відзиву на позовну заяву 5 000 грн.; участь у судовому засіданні (за 1 судове засідання) при розгляді справи 2 000 грн. (остаточна кількість судових засідань та оплата за них визначається в акті надання послуг, який складається після надання послуг у повному обсязі.
Зі змісту акту надання послуг від 28 серпня 2023 року адвокатом Кучинською В.В. були надані послуги: 2 000 грн. за аналіз позовної заяви та додатків; 5 000 грн. за складання відзиву на позовну заяву; 6 000 грн. за участь у трьох судових засіданнях (за 1 судове засідання при розгляді справи 2 000 грн.).
Частиною 1 та пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10 підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.
Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі № 280/2635/20 висловив свою позицію про те, що для цілей відшкодування витрат на правову допомогу заявник може використовувати будь-який документ, який свідчить про фактичне понесення таких витрат.
Отже, як вбачається судом з матеріалів справи, правову допомогу ОСОБА_1 у зазначеній цивільній справі на підставі договору про надання правової (професійної правничої) допомоги №12/23 від 27 квітня 2023 року надавала адвокат Кучинська В.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ДП №4786 від 12 червня 2020 року).
Верховний суд у постановах від 16 травня 2019 року у справі № 823/2638/18 та від 13 грудня 2018 року у справі № 816/2096/17 вказав на те, що від учасника справи вимагаються докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а не докази обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, тому достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
Так, на підтвердження витрат на правову допомогу представником адвокатом Кучинською В.В. було надано договір, акт надання послуг, докази сплати гонорару.
Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, слід виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Такий правовий висновок було зроблено Верховним Судом в постанові від 06 березня 2019 року у справі №922/1163/18.
Також слід зазначити, що відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих адвокатом доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічний висновок викладено в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката.
Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Таким чином, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.
Так, розглядаючи надані представником відповідача докази понесених витрат на правову допомогу, суд враховує правову позицію Верховного Суду і практику Європейського суду з прав людини, та дійшов висновку, що розмір заявлених до стягнення з позивача витрат на правову допомогу в сумі 13 000 грн. не відповідає повною мірою критерію реальності адвокатських витрат і критерію розумності їх розміру, оскільки такі витрати не співставні з обсягом і змістом наданих послуг. При цьому суд дослідив питання обґрунтованості витрат та врахував, що справа також не обтяжена великою кількістю доказів, які б потребували вивчення, відтак, не є складною і підготовка до її розгляду, оскільки явно не потребувала значних затрат часу та зусиль професійного адвоката.
Окрім того, суд враховує, що 12 травня 2020 року Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі №904/4507/18, в якій підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц), і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Суд звертає увагу також на те, що з наданого суду акту надання послуг від 28 серпня 2023 року вказано участь у судових представника відповідача у трьох судових засіданнях (22.05.2023; 29.06.2023; 28.08.2023) на загальну суму 6 000 грн., але зазначені судові засідання хоча і були призначені і на них дійсно прибувала представник ОСОБА_2 , але вони фактично не проводились через необхідність надання часу для ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_2 та подання нею відповідної заяви 22 травня 2023 року; надходження до суду відзиву на позовну заяву від ОСОБА_3 і додаткових пояснень від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 29 червня 2023 року; відсутності представника позивача та подання заяви про розгляд без їх участі представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 28 серпня 2023 року.
Отже, на думку суду вказані витрати в частині участі представника в судових засіданнях підлягають зменшенню до 3 000 грн. з урахуванням вищевикладених обставин.
Щодо розміру витрат на правову допомогу на суму 5 000 грн. щодо складання відзиву на позовну заяву, то суд також вважає завищеним заявлений розмір витрат з підстав невеликого обсягу та незначного обґрунтування вказаного процесуального документу, в якому також було частково визнано позовні вимоги відповідачем ОСОБА_1 , у зв`язку з зазначеним такі витрати підлягають зменшенню до 3 000 грн.
Крім того, суд звертає увагу, що частина із наданих послуг не може бути віднесена саме до правничої допомоги.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Приписами п. п. 6, 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Статтею 19 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Отже, заявлені витрати на правову допомогу в частині аналізу позовної заяви та додатків не можуть бути віднесені до передбачених ст. 19 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» обґрунтованих витрат на правову допомогу, наданих адвокатом відповідачу ОСОБА_1 , оскільки серед переліку наданих адвокатом послуг значиться послуга щодо складання відзиву на позовну заяву, яка по суті своїй передбачає необхідність проведення такого аналізу позовної заяви і додатків з метою написання адвокатом такого процесуального документу як відзив на позовну заяву, а відтак, витрати на здійснення аналізу позовної заяви та додатків не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.
При цьому, зважаючи на те, що фактично правова допомога у цій справі все ж була надана, є документально підтвердженою, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення заяви відповідача про розподіл судових витрат у справі в частині складання відзиву на позовну заяву в розмірі 3 000 грн. та участі адвоката в судових засіданнях на загальну суму 3 000 грн., які на думку суду є співставними з обсягом і змістом наданих адвокатом послуг.
Також, враховуючи часткове задоволення позовних вимог та заперечення представника позивача ТОВ «Спектрум Ессетс» щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на правову допомогу, що підлягають стягненню, та вважає за потрібне стягнути на користь відповідача ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 2 080,20 грн. (6 000 х 34,67% / 100%) у зв`язку з чим, заява представника відповідача підлягає частковому задоволенню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, та враховуючи співмірність витрат на правову допомогу з обсягом і змістом наданої адвокатом правової допомоги.
Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 260, 261, 270, 352 ЦПК України, суд
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання задовольнити частково.
Апеляційна скарга на додаткове рішення може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Т.П. Терещенко