Номер провадження 2/754/3918/23
Справа №754/8490/23
РІШЕННЯ

Іменем України

22 вересня 2023 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Якименко А.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - адвоката Клімова А.Ю.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14.01.2020 був укладений Договір № 1/0120 про надання послуг представництва в суді. Позивачем здійснювались заходи на виконання умов укладеного між сторонами Договору. Однак всупереч умовам укладеного Договору про надання послуг представництва в суді, ОСОБА_2 не здійснив оплату за вказаним Договором в строк п`яти робочих днів з моменту отримання коштів в розмірі 22558,57грн. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по основному зобов`язанню в розмірі 22558,57грн, пеню в розмірі 19800,24грн, інфляційні витрати в розмірі 11096,67грн, 3% річних в розмірі 2030,27грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1103,60грн.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва 27.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від відповідача ОСОБА_2 11.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначено, що між сторонами 14.01.2020 дійсно був укладений Договір №1/0120 про надання послуг представництва в суді. Відповідач зазначає, що вказаний Договір ним було підписано вже після розгляду справи № 754/850/20, оскільки сторони в минулому були друзями та Договір носив формальний вигляд. Вказує, що сторони, підписанням договору, погодили, що позивач зобов`язується представляти інтереси клієнта: представництво в суді; стягнення моральної компенсації; стягнення моральної шкоди; стягнення інших належних клієнту виплат. Однак позивач не просив суд застосувати до ОСОБА_2 будь-яку матеріальну компенсацію та не просив суд про стягнення на користь ОСОБА_2 моральної шкоди. До того ж, позовна заява про поновлення на роботі була саме підписана представником ОСОБА_2 - громадянином ОСОБА_1 . Зазначає, що таким чином позивач не виконав умов Договору в частині зобов`язання щодо стягнення будь-яких компенсацій та моральної шкоди під час розгляду справи № 754/850/20. Крім того відповідач у своєму відзиві вказує, що платіжне доручення № 5037 від 05.08.2020 не має відмітки казначейської служби, доручення має штам замість круглої печатки, та в дорученні наявні незаповнені поля, а отже твердження позивача що дане платіжне доручення є доказом оплати грошових коштів є також безпідставними. Відповідач ОСОБА_2 зазначає, що вони з позивачем в усному порядку домовились про оплату послуг адвоката в суді в розмірі 10000,00грн, які ним були переведено двома платежами 13.08.2020 та 27.08.2020 по 5000,00грн кожний, однак позивач за ці кошти не вказує, та не бере їх до розрахунку. А розрахунок пені і штрафних санкцій здійснені поза межами позовної давності. На підставі наведеного просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Від позивача ОСОБА_1 14.09.2023 до суду надійшли пояснення, відповідно до яких позивач зазначає, що долучені відповідачем до матеріалів справи квитанції не містять інформації щодо призначення платежу в зв`язку з чим з їх змісту неможливо встановити за які послуги і по якій справі вони були сплачені. Тому не можуть бути визнані судом належними і достовірними доказами.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 19.09.2023 не з`явився. До суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи та доказами.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Клімов А.Ю. в судове засідання призначене на 19.09.2023 не з`явились. До суду від адвоката Клімова А.Ю. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Позов не визнають та просять відмовити у його задоволенні.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення у відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, вислухавши учасників справи, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлені такі факти та їх правовідносини.

14.01.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено Договір №1/01/20 про надання послуг представництва в суді.

Відповідно до п. 1.1 Договору клієнт доручає, а представник приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу та здійснювати представництва в суді в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором щодо поновлення порушених адміністрацією комунального підприємства «Київтранспарксервіс» прав клієнта та стягнення з зазначеного підприємства матеріальної компенсації, моральної шкоди та інших платежів належних клієнту.

Згідно із п. 2.1-2.3 Договору представник, на підставі звернення клієнта, приймає на себе зобов`язання з надання наступної юридичної допомоги: представляє у встановлено порядку інтереси клієнта в судах та в інших органах під час розгляду цивільно-правових спорів, а також в органах державної виконавчої служби; узагальнює та аналізує практику розгляду судових та інших справ, надає клієнту пропозиції щодо усунення виявлених недоліків; надає консультації, висновки довідки з правових питань, що виникають у клієнта в процесі здійснення діяльності пов`язаної з розглядом судами цивільного спору; представник на виконання доручень клієнта та умов Договору зобов`язаний реалізовувати права та обов`язки за Договором, керуючись виключно інтересами клієнта та діяти з таким розрахунком, щоб максимально знизити можливість заподіяння матеріальної чи нематеріальної шкоди та будь-яких інших збитків клієнту.

Пунктами 3.1.2-3.1.3 Договору обумовлені обов`язки клієнта, зокрема оплачувати витрати представника необхідні для виконання ухвал суду та інших доручень, оплачувати надану юридичну допомогу та представництво інтересів у суді відповідно до умов розділу 4 Договору.

Відповідно до п. 4.1.- 4.3. Договору юридичні консультації та представництво інтересів у суді, що надається представником, клієнт оплачує у грошовій одиниці України (гривнях) в розмірі п`ятдесяти відсотків від стягнутої (перерахованої) на користь клієнта суми (без врахування податків). плата за даним договором здійснюється не пізніше 5-ти робочих днів після вступу в законну силу рішення першої або апеляційної інстанції шляхом перерахування клієнтом на рахунок представника суми коштів в розмірі визначеному в п. 4.1. даного договору. У разі добровільної оплати (досудове врегулювання, мирова угода, добровільне виконання рішення суду) КП «Київтранспарксервіс» будь-яких грошових на користь клієнта, пов`язаною з його роботою в вищезазначеному підприємстві, останній зобов`язується не пізніше 5-ти робочих днів з моменту отримання коштів (на картковий рахунок або готівкою чи інше) перерахувати суму коштів розраховану відповідно до умов встановлених в п. 4.1. даного договору на користь представника за реквізитами зазначеними в розділі 11 даного договору.

За результатами надання юридичної допомоги та представництва інтересів клієнта в суді складається акт, що підписується представниками кожної зі сторони (п. 4.5. Договору).

Всі розрахунки вважаються виконаними належним чином, якщо вони здійсненні будь якою зі сторін в строки визначені в даному договорі за реквізитами, визначеними в розділі 11 даного договору (п.4.7 Договору.)

Пунктом 7.1 Договору визначено, що Даний договір укладений на строк до 31.12.2023.

Згідно із п. 8.1. Договору у разі порушення клієнтом умов передбачених в п. 4.3. більше ніж на 30 календарних днів, клієнт зобов`язується сплатити на користь представника штраф у розмірі 50000,00грн та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язань.

Сторони дійшли згоди що строк давності по нарахуванню штрафних санкцій (штрафу, пені) передбачених даним розділом з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків різних становить 3 роки (п. 8.5.Договору).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.05.2020 по справі №754/850/20 позовні вимоги ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Скасовано наказ № 160-к від 16.12.2019 виданий КП «Київтранспарксервіс» про звільнення ОСОБА_2 . Поновлено ОСОБА_2 на посаді фахівця відділу організації роботи відведених паркувальних майданчиків адміністративного управління КП «Київтранспарксервіс». Стягнуто з КП «Київтранспарксервіс». На користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 56046,12грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 29.07.2020 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» залишено без задоволення. Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 28.05.2020 - залишено без змін.

Як убачається з рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.05.2020 по справі № 754/850/20 в судовому засіданні, в якості представника позивача, приймав участь в розгляді справи ОСОБА_1 , представляючи інтереси ОСОБА_2 . Крім того, як вбачається з рішення суду представник позивача ОСОБА_1 подавав відповідь на відзив та в судовому засіданні підтримував заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив суд позов задовольнити з підстав зазначених у ньому обставин, надавав пояснення.

Крім того, судом встановлено, що позовна заява про поновлення на роботі ОСОБА_2 , була підписана саме представником ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , про що в своєму відзиві на позовну заяву зазначає сам ОСОБА_2

20.08.2020 сторонами було підписано Акт про надання юридичних послуг та представництва в суді, відповідно до якого клієнт підтвердив, що: всі зобов`язання за умовами Договору від 14.01.2020 представником виконані в повному обсязі, претензій клієнт до представника не має; його поновлено на посаді фахівця відділу організації роботи відведених паркувальних майданчиків адміністративного управління КП «Київтранспарксервіс»; КП «Київтранспарксервіс» виплатило середній заробіток за час вимушеного прогулу в повному обсязі.

Судом установлено, що виконання рішення суду по справі № 754/850/20, підтверджується копією наказу № 70-к від 28.05.2020 про поновлення на посаді ОСОБА_2 та платіжним дорученням № 5037 від 05.08.2020, відповідно до якого КП «Київтранспарксервіс» перерахувало 45117,13грн, зазначивши призначення платежу: виплата середнього заробітку за грудень 2019 -травень 2020 року ОСОБА_2 згідно рішення Київського апеляційного суду, справа №754/850/20 від 29.07.2020.

При цьому суд критично ставиться, до тверджень відповідача, що платіжне доручення №5037 від 05.08.2020 не є доказом оплати грошових коштів, та позивачем не доведено факт зарахування грошових коштів саме на його рахунок. Оскільки вищезазначений доказ, позивачем ОСОБА_1 було здобуто шляхом надання відповіді на його адвокатський запит від КП «Київтранспарксервіс».

Однак відповідач ОСОБА_2 та його адвокат Клімов А.Ю. не скористувались свої правом, відповідно до статей 83-84 ЦПК України та не подали до суду доказів на спростування зарахування грошових коштів на рахунок відповідача від КП «Київтранспарксервіс», та не заявляли клопотання про витребування доказів, на підтвердження дійсності даного платіжного доручення.

Таким чином судом встановлено, що позивачем повністю виконані умови договору, оскільки рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.05.2020 по справі № 754/850/20 та Постановою Київського апеляційного суду від 29.07.2020 відновлено порушені права ОСОБА_2 .

Однак відповідач ОСОБА_2 всупереч п. 4.1, 4.3. Договору № 1/01/20 від 14.01.2020 не виконав свої зобов`язання та не здійснив оплату за даним Договором.

Стаття 60 ЦПК України регламентує, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 та 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Як передбачено ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 901 ЦК України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України визначено що, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Як передбачено ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як підтверджено матеріалами справи відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань за договором, оплату наданих позивачем послуг не здійснив у зв`язку із чим наявна заборгованість відповідача перед позивачем за основним зобов`язанням в розмірі 22558,57грн.

Водночас, квитанції від 13.08.2020 та 27.08.2020 на суму 5000,00грн кожна, які долучив відповідач, на підтвердження виконання умов Договору містять лише прізвище, ім`я та по-батькові отримувача платежу: « ОСОБА_1 », натомість в призначенні платежу зазначено лише: «Надходження готівки з платіжними картками».

Однак в судовому засідання судом було беззаперечно встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 раніше були договірні правовідносини, на підставі яких позивач представляв інтереси відповідача в іншій судовій справі, що підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 02.07.2018 по справі № 754/6333/17, яким також були відновлені порушені права ОСОБА_2 . Тому суд позбавлений можливості встановити приналежність двох платежів від 13.08.2020 та 27.08.2020 на загальну суму 10000,00грн - саме за Договір № 1/0120 про надання послуг представництва в суді від 14.01.2020.

З урахування вищевикладеного, з огляду на те, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати наданих позивачем послуг відповідачем не спростований, доказів оплати заборгованості в розмірі 22558,57грн стороною відповідача суду не надано. Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 22558,57грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач належним чином виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу послуг представництва в суді згідно Договору, що призвело до позитивного рішення суду, та виконання такого рішення суду.

А відповідач, у свою чергу порушив свої зобов`язання перед позивачем, не виконав обумовлені Договором умови, сума основного боргу відповідачем несплачена, а наданий розрахунок позивачем відповідає нормам закону.

У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язання в частині розрахунку за Договором № 1/0120 від 14.01.2020, позивачем нараховані та заявлені до стягнення інфляційні втрати в розмірі 11096,67грн, пеня в розмірі 19800,24грн та 3% річних в розмірі 2030,27грн.

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідальність у вигляді пені за порушення строків оплати за надані послуги передбачена у п.8.1. Договору, відповідно до якого у разі порушення клієнтом умов передбачених в п. 4.3. більше ніж на 30 календарних днів, клієнт зобов`язується сплатити на користь представника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язань.

Крім того, відповідно до п. 8.5. Договору, сторони дійшли згоди що строк давності по нарахуванню штрафних санкцій (штрафу, пені) передбачених даним розділом з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків різних становить 3 роки.

А отже нарахована сума, відповідно до умов Договору, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення виконання зобов`язань, що становить 19800,24грн відповідає приписам договору та підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, нараховуються 3 % річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції провадиться шляхом помноження суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості.

Розрахунок трьох процентів річних провадиться по формулі: сума заборгованості помножити на кількість днів прострочення.

Отже внаслідок неналежного виконання зобов`язань у ОСОБА_2 виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги представництва в суді в розмірі 3% річних, що становить 2030,27грн, та інфляційних витрати в розмірі 11096,67грн.

Відповідачем не надано до суду належні та достатні докази виконання умов Договору та не надано спростування розрахунку розміру інфляції та 3% річних, наданого позивачем.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60грн.

Керуючись Конституцією України, статтями 11, 258, 525-526, 530, 549, 598-599, 610-612, 625, 626-629, 631, 901, 903 ЦК України, статтями 12,13, 60, 76-79, 81-82, 133, 141, 263-268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по основному зобов`язанню в розмірі 22558,57грн, пеню в розмірі 19800,24грн, інфляційні витрати в розмірі 11096,67грн та 3 % річних у розмірі 2030,27грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1073,60грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 22.09.2023 у відповідності до частини 5 статті 268 ЦПК України.

Суддя В.В. Бабко