КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4983/23
Провадження № 2/552/4763/23
У Х В А Л А

27.09.2023 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Лихошвай А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавахліб-3» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У заяві зазначив, що заперечує щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у зв`язку з незгодою з позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими, поданими без дотримання норм чинного законодавства в частині ст. 132 КЗпП України. При вирішенні клопотання просив врахувати ч.3 ст. 274 ЦПК України. Характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання в порядку загального провадження . Крім того, має намір скористатися послугами адвоката.

Суд, приймаючи до уваги обставини на які посилається відповідач на обґрунтування заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Як визначено ч. 3 ст. 274 ЦПК України, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно ч. 4 ст. 277 ЦПК України, якщо відповідач в установлений судом строк подасть заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача постановляє ухвалу про:1) залишення заяви відповідача без задоволення; 2) розгляд справи за правилами загального позовного провадження та заміну засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Суд враховує, що перелік справ, які в обов`язковому порядку підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження наведено у ч. 4 ст. 274 ЦПК України:

1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя;

2) щодо спадкування;

3) щодо приватизації державного житлового фонду;

4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу;

5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Справа, що є предметом розгляду, до категорій спорів, для яких законом передбачено розгляд в порядку зального позовного провадження, не відноситься.

Крім того, ч. 4 ст. 193 ЦПК України встановлено, що у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

У справі, що є предметом розгляду зустрічного позову не подано.

Клопотання відповідача обґрунтовано не згодою з заявленими позовними вимогами, необхідністю реалізації свого права на заявлення клопотання про витребування доказів, наміру укладення угоди на отримання правової допомоги, проте призначення судом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не перешкоджає учасникам провадження подати відповідні клопотання в порядку, передбаченому ЦПК України.

Наразі обсяг доказової бази у справі не є значним.

Кількість учасників у даній справі не впливає на їх можливість приймати участь у розгляді справи, надавати письмові заяви.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Суд наголошує, що спрощене провадження (як з викликом, так і без виклику сторін) спрямоване на всебічний, повний та об`єктивний розгляд справи з дослідженням всіх наданих сторонами доказів, вивченням всіх заяв сторін по суті справи, тобто спрощене провадження з викликом сторін не є провадженням в якому розглядаються безспірні вимоги.

Сторони не позбавлені можливості викласти свої доводи, аргументи, міркування, заперечення у письмових заявах по суті справи, надавати суду свої докази на спростування взаємних вимог та заперечень у строки визначені судом або законом, та в повній мірі користується правами, передбаченими ЦПК України.

Характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають здійснення судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

Посилання відповідача на рішення ЄСПЛ від 13 березня 2018 року у справі « Mirovni Institut v.Slovenia проте, що «…Судові розглядати мають гарантувати право на публічне слухання в розумінні параг 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Винятки повинні бути виправдані особливими обставинами. Як підкреслив Суд, суспільний характер слухань захищає сторони від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю. Це також є одним зі способів підтримки довіри до судів. Відмова в проведенні усних слухань може призвести до порушення принципу справедливого судового розгляду, «гарантія якого є одним з основоположних принципів будь-якого демократичного суспільства…» є безпідставним, оскільки відсутні жодні порушення прав учасників справи при розгляді справи в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін.

Статтею 7 ЦПК України визначено, що розгляд справу у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

При розгляді справи як в загальному так і спрощеному провадженні суд керується вимогами діючого законодавства, що направлене на повне та всебічне встановлення обставин справи.

Таким чином, враховуючи зміст поданого відповідачем клопотання, вимоги ЦПК України, суд вважає за необхідне залишити заперечення відповідача щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження без задоволення.

Що стосується клопотання відповідача про витребування доказів, то відповідно до ст.222 ЦПК України клопотання вирішуються в судовому засіданні.

В порядку та з дотриманням вимог ст. 84 ЦПК України відповідач не звертався з даним клопотанням , а тому його вирішення відбудеться під час судового засідання, що призначене на 06 листопада 2023 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 274, 277 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про розгляд справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавахліб-3» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу в порядку загального позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ж.В.Кузіна