Справа № 932/5570/23
Провадження № 2/932/1577/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАЛІСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

15.06.2023 року позивач ТОВ «ФК «АВАЛІСТ» звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 20 травня 2020 року між ПАТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 63530,00 грн. строком до 20 травня 2025 року, зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом 0 % від суми кредиту та сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 40 % річних. Повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів згідно графіку платежів. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з паспортом кредиту, вона отримала примірник кредитного договору з усіма додатками, в тому числі графік платежів, була інформована про умови кредитування, в тому числі з умовами відповідальності, отримала послуги банку з видачі кредиту та надала згоду на відступлення права вимоги за кредитним договором. 17 грудня 2021 року ПАТ «ОТП Банк» відступило ТОВ «ФК «Аваліст» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі й укладеного з ОСОБА_1 , якій було направлено повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні, ТОВ «ФК «Аваліст» та останнє набуло право грошової вимоги до відповідача, яка не виконувала свого обов`язку за вказаним кредитним договором та припинила повертати наданий їй кредит. Заборгованість відповідача за вказаним вище кредитним договором, згідно з реєстром боржників № 1 до договору факторингу, станом на 17 грудня 2021 року становить 96937 грн. 14 коп., з яких 61984 грн. 67 коп. сума заборгованості за основною сумою кредиту, 34952 грн. 47 коп. сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на викладене, а також, на те, що ТОВ «ФК «Аваліст» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 96937 грн. 14 коп., позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 зазначену суму заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати в розмірі 2684 грн. суму сплаченого судового збору та 5000 грн. суму сплачених витрат на правову допомогу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2023 року суддя Кудрявцева Т.О. була визначена для розгляду цієї справи.

Ухвалою судді від 20.06.2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками до неї. Відповідно до вимог ст. 190, 272 ЦПК України, відповідач є такою, що належним чином повідомлена про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористалась.

Розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 20 травня 2020 року між ПАТ «ОТП БАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № відповідно до умов якого банк надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 63530,00 грн. строком до 20 травня 2025 року, зі сплатою щомісячної комісії за управління кредитом 0 % від суми кредиту та сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 40 % річних.

17 грудня 2021 року АТ «ОТП Банк» уклало договір факторингу №17/12/21 з ТОВ «ФК «Аваліст», внаслідок чого позивач набув права кредитора у договорах, зазначених у Реєстрі боржників.

З витягу з Реєстру боржників № 1 до вказаного вище договору факторингу вбачається, що до реєстру боржників включено заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № від 20 травня 2020 року в сумі 96 937 грн. 14 коп., з яких 61 984 грн. 67 коп. сума заборгованості за основною сумою кредиту, 34 952 грн. 47 коп. сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно із вимогами п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Частиною 3 ст. 642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.

Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно із вимогами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, та, враховуючи факт невиконання відповідачем умов договору кредиту № від 20.05.2020 року, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» про стягнення заборгованості за кредитним договором слід задовольнити та стягнути з відповідача 96 937,14 грн., з яких: 61 984,67 грн. - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 34 952,47 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту.

Також в позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну допомогу в розмірі 5000,00 гривень.

Відповідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на правову допомогу, позивачем надано договір про надання правової допомоги № 07/23 від 14.02.2023 року, акт надання послуг № від 01.06.2023 року та платіжну інструкцію № 136 від 02.06.2023 року, згідно якої ТОВ «ФК «АВАЛІСТ» сплачено 5000,00 гривень на підставі договору про надання правової допомоги.

Враховуючи, вищевикладене суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 5000,00 гривень витрат на професійну допомогу, підстав для відмови та зменшення витрат на правничу допомогу суд не вбачає.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2684,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-11, 12, 13, 60, 76-80, 89, 128, 141, 258, 259, 265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АВАЛІСТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АВАЛІСТ», , заборгованість за договором кредиту № від 20.05.2020 року у розмірі 96 937,14 (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень чотирнадцять копійок) гривень, з яких: 61 984,67 грн. - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 34 952,47 грн. - сума заборгованості за відсотками по кредиту; судовий збір у розмірі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень, а всього 104 621,14 (сто чотири тисячі шістсот двадцять одна гривня чотирнадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання учасником справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева