Провадження № 2/752/2266/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 вересня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Ольшевської І.О.,

за участю секретаря судових засідань Крекотень О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хоменко Вікторія Валеріївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

присутні:

представник позивача: Поваляєв О.Б. - адвокат (ордер серія АІ №1344415 від 31.01.2023р.)

представник відповідача: Бесараб Н.В. - адвокат (ордер серія АА №1198725 від 05.02.2022р.)

третя особа: не з`явилась

ВСТАНОВИВ:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, за результатом розгляду якого позивач просить суд визначити додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , терміном в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Померлий ОСОБА_3 був громадянином рф та був зареєстрований за адресою рф, АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_4 хоч і зареєстрована в м. Києві, однак постійно та тривалий час проживала в республіці Кіпр. Позивачу ніколи не було відомо про те, що на території України є будь-яке майно батька, адже він був громадянином рф, а на території України не був вже тривалий час. На думку позивача, померлим було приховано факт наявності в нього майна на території України. За таких обставин у позивача не виникло автоматичного обов`язку звернутись із заявою при прийняття спадщини саме в Україні. Дізнавшись про смерть батька, позивач почала вживати заходів для прийняття спадщини за батьком - громадянином російської федерації, адже їй було достеменно відомо про наявність майна тільки на території росії. Крім цього позивач тяжко перенесла захворювання на Covid-19 і їй було відомо, що в рф відбувається неконтрольоване поширення цього вірусу. Вказане унеможливило її поїздку до рф. Пізніше, позивач звернулась до нотаріуса рф із заявою про прийнятта спадщини та після ознайомлення із спадковою справою позивачі стало відомо про наявність майна батька на території України, а саме квартири загальною площею 69.7 (кв.м) житловою площею 44.1(кв.м), що складається з трьох житлових кімнат і знаходиться за адресою АДРЕСА_2 . 29.09.2021 року в інтересах позивача приватному нотаріусу КМНО Хоменко В.В. було подано заяву про прийняття спадщини. 12.10.2021 року в інтересах позивача приватному нотаріусу КМНО Хоменко В.В. в установленому порядку було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом щодо майна померлого батька, громадянина рф - ОСОБА_3 , в межах відкритої спадкової справи № 07/2021. 12.10.2021 року приватним нотаріусом КМНО Хоменко В.В. представнику позивача вручено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 156/02/31. Вказана постанова нотаріуса мотивована тим, що нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав: громадянкою ОСОБА_1 пропущений передбачений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини (ст. ст. 1269, 1270 Цивільного кодексу України). Наведені обставини, на думку позивача, свідчать про поважність причини пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини і є підставами для задоволення даного позову.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 21.12.2021р. відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 17.02.2022р. справу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2022р. вказану справу передано на розгляд судді Ольшевській І.О. та 17.06.2022р. прийнято до провадження судді про що постановлено ухвалу.

Поряд із цим, 07.02.2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшов відзив представника відповідача - адвоката Басараб Н.В., яким сторона позивача заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначаючи про те, що обставини, наведені позивачем, не є поважними та не є причиною через які може бути встановлений додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яку прийняла неповнолітня донька ОСОБА_1 , 2009 року народження. ОСОБА_1 , достовірно знаючи по смерть батька (було повідомлено майже всіма провідними засобами інформації на сайтах України та світу, а також соціальних мережах) та відкриття спадщини, не виявила бажання скористатись своїм правом на подання та прийняття спадщини в шестимісячний строк. Позивач своєчасно спадщину не прийняла без будь-яких причин, тобто свідомо, за відсутності будь-яких перешкод не вчинила дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою суду від 30.11.2022 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хоменко Вікторії Валеріївни належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи №07/2021 щодо майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

06.02.2023 року на адресу суду надійшли матеріали спадкової справи № 07/2021 на 143-х арк.

22.02.2023 року підготовче провадження за позовом ОСОБА_1 закрито, а справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Заперечив проти поданих представником відповідача доказів у вигляді роздруківок з різних сайтів, які містили інформацію про смерть ОСОБА_3 , зазначаючи про їх недопустимість.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала із обставин, викладених у відзиві та в письмових поясненнях.

Суд у порядку загального позовного провадження, заслухавши пояснення сторін у судовому засіданні, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на території рф помер ОСОБА_3 , що вбачається з свідоцтва про смерть від 06.01.2021р. НОМЕР_1 , виданого багатофункціональним центром надання державних послуг окружного значення південно-західного адміністративного округу міста москви.

02.07.2021 року до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хоменко В.В. надійшла заява ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_1 , про смерть ОСОБА_3 та відкриття спадкової справи.

Відповідно до свідоцтва про народження від 14.04.2009 НОМЕР_2 ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

29.09.2021 року Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хоменко В.В. надійшла заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Відповідно до свідоцтва про народження від 09.10.1961 НОМЕР_3 ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

11.10.2021 р. ПН КМНО Хоменко В.В. у прийнятті заяви ОСОБА_6 було відмовлено у зв`язку із пропущенням строку для подання заяви про прийняття спадщини (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України).

24.01.2022 року до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хоменко В.В. надійшла заява ОСОБА_2 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 .

Позивач у позовні заяві зазначає, що своєчасно, в межах встановленого законом строку, не звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька, оскільки не було відомо про його смерть; не було відомо про наявність нерухомого майна на території України; тривалий час перебувала за кордоном; перенесла важке захворювання на Covid-19, що унеможливлювало своєчасну поїздку до рф з метою подання заяви про прийняття спадкового майна на території рф, та в результаті чого, в подальшому стало відомо про наявність майна на території Ураїни.

Поряд із цим, суд зазначає, що матеріали справи містять роздруківки з різних Інтернет-ресурсів та містять у собі інформацію про смерть ОСОБА_3 , оприлюднених у період січня 2021 року, долучені представником відповідача як доказ факту, що інформація про смерть ОСОБА_3 освітлювалась багатьма ЗМІ.

Проти врахування поданих доказів категорично наполягав представник позивача, зазначаючи про їх недопустимість, з чим погоджується і суд, оскільки для електронних доказів передбачені інші порядки їх подання чи фіксації змісту, сама по собі роздруківка з сайту не є доказом у розумінні приписів глави 5 ЦПК України.

Однак, неврахування даних доказів не впливає на рішення суду про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною 1 статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з частиною 1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини 1 статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття (дати смерті спадкодавця) і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 17.06.2020 р. у справі № 520/10377/17, від 11.11.2020 р. у справі № 750/262/20, від 22.01.2020 р. у справі № 592/18695/18, від 11.08.2021 р. у справі № 720/1079/19, правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними непереробними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Крім того, позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише в межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України, а й упродовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Перебування позивача за кордоном протягом строку, передбаченого для прийняття спадщини, чи посилання позивача на ті обставини, що вона мала певні побоювання, а тому обмежила міжнародне пересування через поширення хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за переконанням суду, не свідчить про поважність пропуску строку на звернення із заявою, оскільки в сучасному світі існують альтернативні варіанти подання заяви, ніж на особистому прийомі в нотаріуса, наприклад іншою особою, уповноваженою на це в інтересах позивача, або спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, засвідчивши при цьому справжність підпису нотаріально, надіслати засобами міжнародного поштового зв`язку нотаріусу, або звернутися із відповідною заявою про прийняття спадщини до Посольства України, яке виконує консульські функції.

А як судом зазначено вище, необізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця та/або про наявність у нього спадкового майно, згідно із сталою судовою практикою даної категорії справ на є поважною причиною для встановлення додаткового строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Таким чином, позивачем належними і допустимими доказами не підтверджено, а судом не встановлено, наявність поважних причин, які б були пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для позивача, що унеможливили її звернення до нотаріуса у визначений ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 2 статті 12 ЦПК України).

Згідно з вимогами статей 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду позивач не надав належних і допустимих доказів поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини у період з дати відкриття спадщини до подання заяви про її прийняття. Вказані позивачем обставини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які б перешкоджали йому у встановлений законом строк звернутися із заявою про прийняття спадщини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, а тому вважає, що позов задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Враховуючи тривалість пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, а також беручи до уваги встановлені обставини, суд вважає, що позивач, та його представник не довели існування об`єктивних перешкод для прийняття ОСОБА_7 спадщини, а отже не довели, що пропуск строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин.

Тому, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Витрати позивача у зв`язку із відмовою в задоволенні позову залишити за позивачем.

Під час судового розгляду відшкодування витрат, понесених стороною відповідача, під час судових засідань не заявлялось, а також відповідних клопотань не містять матеріали справи, крім того попередній (орієнтований) перелік витрат, яка сторона очікує понести відповідачем, також не зазначався.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 30, 76-89, 258, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_1 в особі законного представника ОСОБА_2 , третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хоменко Вікторія Валеріївна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без задоволення.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

4. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну

частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ), в особі законного представника ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хоменко Вікторія Валеріївна (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 65, літ. А, прим. 21).

Повний текст судового рішення складено та підписано 27.09.2023р.

Суддя І.О. Ольшевська