Справа № 461/6416/22 Головуючий у 1 інстанції: Радченка В.Є.
Провадження № 22-ц/811/1784/23 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року в справі за позовом акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

в грудні 2023 року акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 164 889,73 грн та 2 481 грн. судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, вказували, що 23 грудня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Генеральний кредитний договір № ГКД-745566.1.

Згідно Кредитного договору його сторони погодили, що Банк зобов`язується відкрити Позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим Договором, а Позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим Договором та діючими Тарифами Банку. Максимальна сума заборгованості Позичальника за наданими Банком траншами становить 30 0000 грн, включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів Банком приймається за кожним Траншем окремо та зобов`язання Банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними. 15 квітня 2021 року в рамках Кредитного договору було видано транш за номером № G02.10701.007889370 у розмірі 133 096 (сто тридцять три тисячі дев`яносто шiсть гривень копійок), що підтверджуються належним чином засвiдченими копіями меморіальних ордерiв. Одночасно з видачею траншу вiдповiдачу було надіслано Графік щомісячних платежів за Траншем. Позивач повність виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується меморіальними ордерами. Проте, відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатила нараховані інші платежі, у тому числі, проценти за кредитним договором. Останній платіж відповідачем здійснено 31 жовтня 2022 року. Сума боргу відповідача за кредитним договором станом на 08 листопада 2022 року становить 164 889,73 грн. Вказана заборгованість відповідача підтверджується випискою по особовому рахунку № НОМЕР_1 та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 08 листопада 2022 року. Відтак, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 05 жовтня 2022 року на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Проте, на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, у цьому зв`язку просили позов задовольнити повністю.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року позовні вимоги акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 136 495 грн 92 коп. та судовий збір у розмірі 2 053 грн 77 коп.

Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржила відповідач ОСОБА_1 , скерувавши в червні 2023 року апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи, відтак є незаконним та необгрунтованим, підлягає скасуванню.

Заявник зазначає, що дана справа не підсудна Галицькому районному суду м. Львова, оскільки заявник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , відтак підсудна Київському районному суду м. Одеси.

Вважає, що правочин за № С02.10701.007889370 не підписано сторонами, єдиним доказом, який начебто підтверджує суми боргу є меморіальні ордери та розрахунок заборгованості, що сформовані та завірені в односторонньому порядку позивачем, тому не можуть вважатися документами та є лише додатками до відсутнього та погодженого сторонами правочину на який покликається позивач.

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що зміст Генерального Кредитного Договору № ГКД- 745566.1, копію якого надав позивач, прямо порушує положення ЦК України. Так, умовою договору є вчинення правочину шляхом надсилання смс - повідомлення, однак нормами ЦК України таке не предбачено, натомість встановлено вимоги щодо письмової форми правочинів між та фізичною особою. Відтак, на переконання заявника, із урахуванням норм ЦК України, Генеральний Кредитний Договір № ГКД-745566.1 має бути визнано недійсним.

Окрім того, вважає, що долучені до матеріалів справи копії договорів, паспортів та додатків до документів за іншими номерами, жодним не стосуються предмету спору.

Звертає увагу й на те, що кредитний договір не містить даних про суму наданого траншу, згідно правочину № 002.10701.007889370 та про умови його повернення, не зазначено виду та строку дії, можливості збільшення кредитного ліміту та суми коштів, що надаються в кредит, з чого випливає, що розрахунок заборгованості суми тіла кредиту та процентів є конструктивно неможливим.

Надання позивачем розрахунку кредитної заборгованості чи виписки руху коштів по рахунку не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин взагалі, оскільки останніми не доведено факт отримання кредитних коштів відповідачем.

У цьому зв`язку просить рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року скасувати, провадження у справі закрити.

В свою чергу, 14 серпня 2023 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив акціонерного товариства «Ідея Банк» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року. Такий мотивовано тим, що позивачем належним чином доведено суму заборгованості відповідача по кредитному договору, а відтак рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, ґрунтується на засадах верховенства права, є законним та обґрунтованим. Просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року залишити без задоволення, рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 року - без змін.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду, з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вищенаведеного, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

За приписами частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною другою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині задоволення позовних вимог про стягнення: заборгованості за кредитним договором № ГКД-745566.1. від 23 грудня 2019 року в сумі 136 495, 92 грн, яка складається із 110 943, 05 грн - заборгованість по основному боргу, 9 482, 95 грн заборгованість по простроченому боргу та 10 415, 05 грн заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 5 654, 87 грн - строкові проценти.

В частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення нарахованої плати за обслуговування кредиту в сумі 9 982, 20 грн та простроченої плати за обслуговування кредиту в сумі 18 411, 61 грн рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується, а відтак, у цій частині його законність і обґрунтованість судом апеляційної інстанції не перевіряється

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України).

Тлумачення як статті 3 ЦК України загалом, так і пункту 6 статті 3 ЦК України, свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу, акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися, зокрема, при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 23 грудня 2019 року між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено Генеральний кредитний договір № ГКД-745566.1. Згідно Кредитного договору його сторони погодили, що Банк зобов`язується відкрити позичальнику відновлювальну кредитну лінію, в межах котрої надавати йому кредити (Транші) на споживчі потреби у розмірі та на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування ними та інші платежі в порядку, розмірі та в строки (терміни), що передбачені цим договором та діючими тарифами банку. Максимальна сума заборгованості позичальника за наданими банком траншами становить 300 000 грн, включаючи витрати на страхові платежі (у разі наявності). Рішення щодо надання кредитних коштів банком приймається за кожним траншем окремо та зобов`язання Банку щодо надання траншів в рамках цього договору є відкличними.

Строк дії кредитноi лiнii становить 120 місяців з дати її вiдкриття, строк дiї окремого траншу, який надається клієнту в рамках кредитної лінії, становить 60 місяців (п.1.2. Кредитного договору).

У відповідності до п. 1.4. Кредитного договору за користування траншем позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку в розмірі, що визначається як змiнна частина ставки, збільшена на маржу банку (15%), що на момент підписання кредитного договору станови 19,5% річних, а також плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в терміни визначенi згiдно з актуальним графіком щомісячних платежів в розмiрi 2,5% рiчних від початкової суми кожного траншу, що буде відображена в графіку платежів у конкретно цифровому виразі.

15 квітня 2021 року в рамках Кредитного договору було видано транш за номером №G02.10701.007889370 у розмірі 133 096 (сто тридцять три тисячі дев`яносто шiсть гривень 00 копійок), підтвердженням чого є належним чином засвiдченi копії меморіальних ордерiв. Одночасно з видачею траншу вiдповiдачу було надіслано Графік щомісячних платежів за траншем. Вказане узгоджується із п. 1.3. Кредитного договору, за яким у день надання траншу банк передає особисто позичальнику або надсилає поштою рекомендованим листом, а позичальник надає згоду на отримання у такий спосіб, Графіка щомісячних платежів за траншем (далі - «Графік щомісячних платежів» та не пізніше наступного банківського здійснює переказ траншу з позичкового рахунку на банківський поточний рахунок позичальника, надалі по тексту - «БПР» за винятком коштів в сумі страхового платежу, які банк за розпорядженням позичальника переказує на рахунок страховика в порядку п.1.5. Договору.

Власне волевиявлення на отримання траншу за кредитним договором вiдповiдач висловив шляхом надсилання із власного абонентського номера телефону СМС-повідомлення на номер НОМЕР_2 , що узгоджується із п. 1.8. Кредитного договору, за яким позичальник заявляє про виконання банком в повному обсязі вимог щодо інформування позичальника, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», пiдтверджує своє волевиявлення щодо отримання кредиту та укладає кредитний договір в один із наступних способів, зокрема: шляхом скерування з Абонентського номера телефону, вказаного в Розділі 3 даного Договору ), коду, отриманого за допомогою СМС - повідомлення згідно п.п. 4 п. 1.7., на номер 3553

Згідно Реєстру СМС - повідомлень за квітень 2021 року, оформленого на виконання Договору надання послуг №01/15082016, укладеного 15 серпня 2016 року мiж позивачем та ТОВ «МОБАЙЛ ДІВЕЛОПМЕНТ», згідно котрого обслуговується вище вказаний короткий номер 3553, визначений додатком № 2 до вказаного договору під № 358 наявне СМС-повідомлення банку iз проханням підтвердити власне волевиявлення на отримання траншу, адресоване на абонентський номер телефону відповідача: НОМЕР_3 , та отриману від відповідача вiдповідь із зазначеним у ній кодом, із раніше отриманого СМС - повідомлення банку.

Вiдповiдно до п. 1.9. Кредитного договору здійснення позичальником операцій у порядку п. 1.8. цього Договору вважаються його згодою на отримання траншу в рамках та на умовах цього Договору та кошти автоматично перераховуються на картковий рaxунок позичальника. Отже, банк у повному обсязі виконав власнi зобов`язання за Кредитним договором, видавши вiдповiдачу 15 квітня 2021 року в рамках Кредитного договору транш за номером №G02.10701.007889370 у розмiрi 133 096 гривень 00 копійок.

Станом на дату подання даного позову вiдповiдач не повернула отриманий транш у встановлений Кредитним договором термiн та не сплатила нараховані відсотки і комiсiю, та iншi платежі за Кредитним договором, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду.

Як убачається із наданої в матеріалах справи виписки з особового рахунку по кредитному договору, останній платіж ОСОБА_1 здійснила 31 жовтня 2022 року.

У зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 05 жовтня 2022 року на адресу ОСОБА_1 банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями списків про згрупування поштових відправлень. Згідно даної вимоги АТ «Ідея Банк» вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої по день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в тридцятиденний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір кредитора. Відповідач у встановлений строк зобов`язання за Кредитним договором не виконав.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України, норма якої застосовується й до кредитних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як убачається з матеріалів справи, під час укладення Кредитного договору відповідач ознайомилася з текстом та змістом договору в цілому, у тому числі з Додатком №1 до такого, поіменованим Паспортом споживчого кредиту, погодилася з такими умовами, проставивши на них свої особисті підписи. А тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що Банком була надана інформація відповідачу, що надається кредитодавцем споживачу відповідно до вимог частини третьої статті 9 ЗУ «Про споживче кредитування». Також позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та про орієнтовну загальну вартість кредиту саме за підписаним ним кредитним договором.

Відповідно до частини першої статті 15 ЗУ «Про споживче кредитування», споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів.

Підписавши Кредитний договір, Позичальник зобов`язувався виконувати всі його умови та узгодив усі платежі за таким договором і протягом 14 календарних днів з дня укладення договору позичальник не відмовився від нього без пояснення причин.

Матеріали справи не містять підтверджуючих документів, що відповідач зверталася до АТ «Ідея Банк» з вимогою надати роз`яснення щодо незрозумілості умов Кредитного договору. При цьому протягом певного часу виконував такий, що свідчить про розуміння ним умов договору та їх погодження.

Тобто, сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, позичальник відповідач по справі була ознайомлена з умовами Кредитного договору та додатку до нього, з такими погодилася в повному обсязі, оскільки підписала та з моменту укладення Кредитного договору сплачувала платежі, які передбачені договором та додатком до нього, що додатково свідчить про погодження Позичальника з усіма умовами Кредитного договору.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона, а не суд, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконала взятих на себе за кредитним договором № № ГКД-745566.1. зобов`язань, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що зостанньої на користь акціонерного товариства «Ідея Банк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № ГКД-745566.1. від 23 грудня 2019 року в сумі 136495, 92 грн, яка складається із 110 943 грн - заборгованість по основному боргу, 9482, 95 грн - заборгованість по простроченому боргу та 10 415, 05 грн заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 5 654, 87 грн - строкові проценти.

Доводи апеляційної скарги в частині недоведеності позивачем факту отримання кредитних коштів відповідачем є неспроможними, оскільки спростовуються наданими позивачем доказами, які є в матеріалах справи та належним чином оцінені судом першої інстанції, а відтак такі не можуть спростувати правильних висновків суду першої інстанції.

Щодо мотивів апеляційної скарги заявника в частині порушення правил підсудності, такі спростовуються наступним.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України, позови до фiзичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку мiсцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно частини восьмої статті 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати якi через їх особливiсть можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорiв.

Стаття 647 ЦК України регламентує, що договiр є укладеним у місці проживання фізичної особи або за місцезнаходженням юридичної особи, яка зробила пропозицію укласти договiр, якщо інше не встановлено договором.

З матеріалів справи убачається, що мiсцем укладення кредитного договору, за яким позивач просить стягнути заборгованість з відповідача, у силу вимог статті 647 ЦК України є місцезнаходження юридичної особи АТ «Ідея Банк», а саме: 79008, м. Львів, вул. Валова, 11 (Галицький район м. Львова).

Відповідно до п. 2.4 кредитного договору № ГКД-745566.1 вiд 23 грудня 2019 сторони підтвердили, що цей Договір виконується за мiсцем знаходження Банку: 79008, м. Львів, Галицький р-н, вул. Валова, 11. Тому, твердження відповідача про порушення правил підсудності є необгрунтованими.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки, колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України підстав вирішення питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 10 квітня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 29 вересня 2023 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич