Головуючий у І інстанції Проць Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 06 липня 2023 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року до Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням їй строку на усунення недоліків.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 06 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу в зв`язку із неусуненням недоліків.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обгрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 посилалась на те, що у встановлений законом строк нею було усунуто недоліки позовної заяви, сплачено судовий збір, та 20.06.2023 року на адресу суду направлено заяву про усунення недоліків разом із квитанцією.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК Українисправа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК Українирозгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що 14 червня 2023 року ОСОБА_1 до Обухівського районного суду Київської області подано позовну заяву до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2023 року позовну заяву було залишено без руху, оскільки всупереч вимогам ч. 2, ч.ч. 4, 5, 6 ст. 95 ЦПК України оригінали письмових доказів позивачем до позовної заяви не додавались, а подані копії письмових доказів у встановленому законодавством порядку не засвідчені належним чином, відсутнє підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи. Крім того,позивачем не зазначено про наявність у неї або іншої особи оригіналу письмового доказу (а.с.7-8).

Також, в ухвалі зазначено, що позовна заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, оскільки до позовної заяви позивачем не додано документів на підтвердження сплати судового збору.

Для усунення вказаних недоліків позивачці було надано строк терміном десять днів з дня отримання нею копії ухвали.

Постановляючи 06 липня 2023 року ухвалу про повернення заяви на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не усунуто недоліки поданої заяви у відповідності до ухвали Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2023 року (а.с.10).

Однак погодитись з вищенаведеними висновками суду не можна, виходячи з наступного.

За правилом ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з вимогами ч.1 ст.15, ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке суд захищає у спосіб, встановлений ч.2 ст.16 ЦК України або іншим способом, що встановлений договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що 20 червня 2023 року на виконання вимог ухвали позивачкою шляхом поштового відправлення подано до суду документ про сплату судового збору у розмірі 13 420,00 грн. (а.с.25-28).

Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Оскільки позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір та подала до суду квитанцію у визначений для цього ухвалою десятиденний строк, цей недолік нею було усунуто.

Щодо інших, встановлених в ухвалі судді Обухівського районного суду Київської області від 16 червня 2023 року недоліків, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 185 ЦПК України передбачені виключні підстави для залишення позовної заяви без руху, до яких належить недодержання вимог, викладених у статті 175 і 177 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив також із того, що позивачкою не усунуто встановлені судом недоліки позовної заяви, які полягають у тому, що нею до суду не подані належним чином засвідчені копії доданих до заяви письмових доказів відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України, та не зазначено про наявність у позивачки оригіналів цих письмових доказів.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи підтверджує наявність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Так, з матеріалів справи дійсно вбачається, що позивачка подала суду позовну заяву з додатками, які не засвідчені у відповідності до вимог ст. 95 ЦПК України, оскільки не містять її підпису та дати засвідчення, не зазначено також про наявність у позивачки оригіналів доданих письмових доказів.

Разом з тим, ст. 175 і 177 ЦПК України не містять прямої вимоги до позовної заяви щодо надання належним чином засвідчених копій доданих до заяви письмових доказів та зазначення про наявність у позивача оригіналів цих доказів.

Апеляційний суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що виходячи з вимог процесуального закону, оцінка наданих позивачем доказів у справі, в тому числі з підстав їх належності, допустимості і достовірності проводиться судом за результатами розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження у справі.

За таких обставин, надто суворе дотримання судом правил процесуального законодавства свідчить про надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства під час вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки застосовані судом обмеження не повинні обмежувати чи зменшувати право доступу до суду таким чином або до такої міри, що порушується сама сутність права.

Як наголосив Верховний Суд в постанові від 05.08.2020року у справі №177/1163/16-ц, при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Постановляючи ухвалу про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу, суд першої інстанції на зазначене вище уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про повернення заяви з підстав невиконання позивачем вимог ухвали суду про залишення заявибез руху.

Враховуючи викладене, з урахуванням усунення позивачкою недоліків позовної заяви по сплаті судового збору, та беручи до уваги те, що встановлення судом в ухвалі від 16 червня 2023 року інших недоліків позовної заяви може свідчити про надмірний формалізм суду у трактуванні процесуального законодавства, постановлена судом 06 липня 2023 року ухвала про визнання заяви неподаною та її повернення порушує ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що "стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві».

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки Обухівським районним судом Київської області ухвалу від 06 липня 2023 року постановлено з порушенням норм процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуваннюв порядку, визначеному ст.379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу судді Обухівського районного суду Київської області від 06 липня 2023 року - скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: