З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 495/4106/23
Номер провадження 2/495/2432/2023
09 серпня 2023 рокум. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: Мишко В.В.
при секретарі судового засідання: Красовській А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився
від відповідачки: не з`явилася
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 495/4106/23
про визнання взаємозаборгованості по аліментам погашеною,
25.04.2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідачка) про визнання взаємозаборгованості по аліментам погашеною.
Так, позивач просить суд:
- визнати його заборгованість перед ОСОБА_2 за виконавчим листом № 2-4965/10, виданого 08.02.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області погашеною повністю;
- визнати заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 495/469/20 виданого 09.11.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області погашеною повністю; за виконавчим листом № 495/5650/21 від 04.03.2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області погашеною частково та залишок заборгованості складає 6 350,59 гривень.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26.04.2023 року відкрито спрощене позовне провадження по справі № 495/4106/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання взаємозаборгованості по аліментам погашеною. Справу призначено до судового розгляду.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу без його участі. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачка ОСОБА_2 , відзив або заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не надавала та в судові засідання не з`явилася без поважних причин, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких клопотань не заявляла, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.
Згідно із ч.3 ст.131 Цивільного процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.223 ЦПК України).
Частиною 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою (ст.281 ЦПК України).
Як встановлено матеріалами справи та було вище зазначено, відповідачка ОСОБА_2 була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, вона жодного разу не з`явилася в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, не подавала відзив, а позивач ОСОБА_1 , не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.08.2023 року постановлено розгляд справи № 495/4106/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання взаємозаборгованості по аліментам погашеноюпровести у заочному порядку.
У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, що за виконавчим листом № 495/469/20, виданого 09.11.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склалася заборгованість за ВП № 63574587 в розмірі 31 697,19 гривень, відповідно до розрахунку заборгованості від 08.07.2021 року.
За виконавчим листом № 495/5650/21 від 04.03.2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , склалася заборгованість за ВП № 68828411 в розмірі 31 697,19 грн. Загальна заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 складає 63 394,38. Згідно виконавчого листа № 2-4965/10, виданого 08.02.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 склалася заборгованість в розмірі 57 043,79 грн., відповідно до розрахунку заборгованості від 04.09.2019 року.
За твердженням позивача, на даний час його спільне майно з відповідачкою та рахунки перебувають під арештом, у зв`язку з чим у нього виникла необхідність про визнання взаємозаборгованості по аліментам погашеною, щоб мати можливість зняти арешт зі спільного майна.
Позивач зазначив, що при визнанні взаємозаборгованості погашеною (63 394,38 57 043,79 = 6 350,59 грн.) залишається борг за сплату по аліментам відповідачки у розмірі 6 350,59 грн.
Зазначені вище обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов`язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання.
У випадку невиконання батьками обов`язку утримувати неповнолітню дитину добровільно, аліменти можуть стягуватися за рішенням суду. При злісному ухиленні батьків від сплати аліментів вони підлягають притягненню до кримінальної відповідальності, відповідно до ст.164 Кримінального кодексу України.
Відповідно до статті 194 Сімейного кодексу України, аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Положення частин першої - третьої цієї статті, а також статей 195-197 цього Кодексу застосовуються і до стягнення аліментів іншим особам, які визначені цим Кодексом.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ходу судового розгляду, у відповідачки ОСОБА_2 виникла заборгованість перед позивачем ОСОБА_1 , яка складає 63 394,38 грн.. а у позивача - ОСОБА_1 виникла заборгованість перед відповідачкою ОСОБА_2 у розмірі 57 043,79 грн.
Встановлено, що на майно позивача та відповідачки, а також на їх рахунки накладено арешт, який можливо зняти у разі визнання взаємозаборгованості по аліментам погашеною, що відповідає вимогам діючого законодавства та є захистом прав позивача та відповідачки, які не мають можливості розпоряджатися та користуватися належним їм майном.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно із ст.2 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст. 12, 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 76-77 ЦПК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку про законність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання взаємозаборгованості по аліментам погашеною, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст. 7, 180, 194 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 131, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 279, 280-282, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання взаємозаборгованості по аліментам погашеною задовольнити.
Визнати заборгованість ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 за виконавчим листом № 2-4965/10, виданого 08.02.2011 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області погашеною повністю.
Визнати заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 згідно виконавчого листа № 495/469/20, виданого 09.11.2020 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області погашеною повністю.
Визнати заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за виконавчим листом № 495/5650/21, виданого 04.03.2022 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області погашеною частково, залишок заборгованості складає 6 350,59 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя В.В. Мишко