Справа №:755/7102/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого судді - САВЛУК Т.В.,

при секретарі Бурячек О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва, в залі суду, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 з вимогою: «Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 02 серпня 2003 року Виконавчим комітетом Теплогірської міської Ради Луганської області, актовий запис №29»

08 червня 2023 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.

Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до статтей 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач ОСОБА_3 , не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. (ч.8 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України)

Позивач ОСОБА_1 , у судовому засіданні, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що з 02 серпня 2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають повнолітню дитину- сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з 2019 року, незважаючи на те, що подружжя мешкають у одній квартирі, вони не ведуть спільного господарства, мають різні бюджети, подружні відносини не підтримують, стосунки між сторонами стали напруженими, у сторін виявилися різні погляди на життя. Позивач категорично не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем, підтримувати з ним будь-які стосунки. Подружжя не може бути разом через розбіжності у поглядах. Строк для примирення подружжя не потрібен. Крім того позивач зауважила, що мала намір розлучитися з відповідачем, ще в 2019 році, однак на прохання сина, позивач відклала дане питання до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання категорично заперечував проти розірвання шлюбу, вважає рішення позивача про розлучення передчасним, бажає зберегти сім`ю.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані докази та повідомлені сторонами обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як убачається з матеріалів справи, з 02 серпня 2003 року між ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 , укладено шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Теплогірської міської Ради Луганської області (актовий запис № 29)

Під час перебування у зареєстрованому шлюбі у подружжя народилася дитина - син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, врахувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Вживати заходів до примирення подружжя.

З`ясувавши фактичні обставини справи, вислухавши позицію сторін цивільного процесу, наведені позивачем доводи щодо підстав припинення сімейно-шлюбних відносин, суд приходить до наступних висновків, що тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини.

В свою чергу позивач, наголосила, що її рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним, за час припинення шлюбних відносин позивач не змінила своє відношення до відповідача, наміру поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не має, наполягає на розірванні шлюбу.

При вирішенні спору, суд враховує той факт, що позивач не бажає підтримувати у подальшому шлюбні стосунки з чоловіком, позивач наполягає на розірванні шлюбу, в той же час суд не може примусити подружжя до відновлення сімейно-шлюбних відносин та збереження шлюбу.

Щодо заперечень відповідача стосовно розірвання шлюбу з позивачем, суд зазначає, що не вправі відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на наполягання позивача на розірванні шлюбу, оскільки це може бути розцінено як примушення останньої до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 Цивільного процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розлучення є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 24, 55, 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, статтями 2, 4, 6-13, 19, 82, 89, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянином України, та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянкою України, зареєстрований Виконавчим комітетом Теплогірської міської Ради Луганської області 02 серпня 2003 року (актовий запис №29) - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище дружини залишити « ОСОБА_5 », прізвище чоловіка залишити « ОСОБА_6 ».

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

С у д д я