№ 207/936/23
№ 2/207/500/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол А.В. , за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 207/936/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення ,

В С Т А Н О В И В

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою , у якій просив змінити розмір аліментів , які стягуються з відповідачки ОСОБА_4 згідно судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року на його користь на утримання неповнолітньої дитини : сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини усіх видів доходів на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 6000 гривень , щомісячно з відповідною індексацією , оскільки з 25 лютого 2005 року з відповідачкою ОСОБА_4 перебував у шлюбі , який рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 8 лютого 2019 року було розірвано . Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року відповідачка ОСОБА_4 зобов`язана до сплати аліментів на його користь на утримання неповнолітньої дитини : сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до повноліття дитини . Відповідачка не приймає участі у вихованні дитини . Дитина мешкає разом з ним та знаходиться на повному його утриманні . Відповідачка є фізичною-особою підприємцем , веде підприємницьку діяльність , має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у більшому розмірі , але добровільно це не робить . Витрати позивача на дитину щомісячно складають 10000 - 15000 гривень , тоді як аліменти відповідачкою сплачуються в середньому 3300 гривень .

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала і пояснила , що з 25 лютого 2005 року позивач ОСОБА_2 з відповідачкою ОСОБА_4 перебував у шлюбі . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 8 лютого 2019 року було розірвано . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з позивачем та знаходиться на повному утриманні батька . Згідно судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року відповідачка ОСОБА_4 зобов`язана до сплати аліментів на користь позивача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини : сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до повноліття дитини . Відповідачка не приймає участі у вихованні дитини . На теперішній час дитина - ОСОБА_6 є повнолітнім , але на момент пред`явлення позову до суду від був неповнолітнім . Позивач витрачає на утримання дитини щомісячно приблизно 10000-15000 гривень , а розмір аліментів визначених судовим наказом , а саме 1/4 частина заробітку (доходів) відповідачки є замалим , тому є підстави зміни розміру аліментів на утримання дитини на тверду грошову суму 6000 гривень щомісячно . Відповідачка є фізичною-особою підприємцем , веде підприємницьку діяльність , має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у більшому розмірі , але добровільно це не робить . Коли відповідачка дізналася про наявність у суді позову про зміну стягнення аліментів , то почала перераховувати на картку дитини додаткові кошти у розмірі 200-300 гривень . Позивач з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини до суду не звертався .

Представник відповідачки ОСОБА_8 у судове засідання не явилася , письмово просила справу розглядати без її участі та без участі відповідачки . Згідно відзиву вважає позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити , оскільки згідно судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року відповідачка ОСОБА_4 зобов`язана до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до повноліття дитини . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 виповнилося 18 років , тому державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження з виконання судового наказу № 207/2444/20 , заборгованість зі сплати аліментів відсутня . При цьому , аліменти стягувалися у розмірі 3400 гривень щомісячно з розрахунку для фізичної-особи підприємця та для м. Кам`янське . Також , окрім аліментів ОСОБА_3 надавала матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно та за період часу з березня 2023 року по червень 2023 року перевела на рахунок сина НОМЕР_1 гривень та купувала одяг на суму 5600 гривень , таким чином додатково сплачувала окрім аліментів щомісячно грошову сумі у розмірі 3200 гривень . Станом на 22 травня 2023 року ОСОБА_6 зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , тобто за місцем мешкання відповідачки .

Суд , вислухавши представника позивача , вивчивши матеріали справи , вважає , що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав .

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними . За домовленістю між батьками дитини той із них , хто проживає окремо від дитини , може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або ) натуральній формі . За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері , батька і ( або ) у твердій грошовій сумі .

У судовому засіданні встановлено , що 25 лютого 2005 року позивач ОСОБА_2 з відповідачкою ОСОБА_3 перебував у шлюбі , який рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 8 лютого 2019 року було розірвано ( а.с. 9 ) . Від шлюбу сторони мають дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 10 - 11 ) . Згідно судового наказу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12 жовтня 2020 року відповідачка ОСОБА_3 зобов`язана до сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини : сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів щомісячно до повноліття дитини ( а.с. 12 - 13 ) . 29 квітня 2023 року відповідачка ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 » ( а.с. 59 ) .

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів , визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками , може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках , передбачених цим Кодексом .

Верховний Суд у постанові від 21 липня 2021 року (справа № 691/926/20) дійшов до наступної правової позиції .

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей , незалежно від того , здійснюються вони державними чи приватними установами , що займаються питаннями соціального забезпечення , судами , адміністративними чи законодавчими органами , першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини .

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя , необхідний для фізичного , розумового , духовного , морального і соціального розвитку дитини . Батьки або інші особи , які виховують дитину , несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини .

Відповідно до статті 3 Закону України «Про охорону дитинства» всі діти на території України , незалежно від раси , кольору шкіри , статі , мови , релігії , політичних або інших переконань , національного , етнічного або соціального походження , майнового стану , стану здоров`я та народження дітей і їх батьків (чи осіб, які їх замінюють) або будь-яких інших обставин , мають рівні права і свободи , визначені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами .

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя , достатній для її фізичного , інтелектуального , морального , культурного , духовного і соціального розвитку . Батьки або особи , які їх замінюють , несуть відповідальність за створення умов , необхідних для всебічного розвитку дитини , відповідно до законів України .

Згідно зі статтею 141 СК України мати , батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини , незалежно від того , чи перебували вони у шлюбі між собою . Розірвання шлюбу між батьками , проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини .

Відповідно до статей 150 , 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини , її фізичний , духовний та моральний розвиток , забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти , матеріально утримувати дитину до повноліття .

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства , материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів , визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками , суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану , погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них .

Враховуючи зміст статей 181 , 192 СК України , розмір аліментів , визначений рішенням суду , не вважається незмінним . Отже , у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів . Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів .

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 .

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом .

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 22 травня 2023 року винесеною державним виконавцем Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що судовий наказ № 207/2444/20 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) боржника , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку , щомісячно , починаючи з 23 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття , виконано у повному обсязі . На момент досягнення дитиною повноліття заборгованість по аліментам відсутня ( а.с. 60 ) .

Суд вважає доводи позивача ОСОБА_2 про те , що відповідачка є фізичною-особою підприємцем , яка веде підприємницьку діяльність та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у більшому розмірі не є підставою для зміни розміру аліментів , які стягуються за судовим наказом . З матеріалів справи вбачається , що відповідачка у добровільному порядку надавала матеріальну допомогу на утримання дитини , про що свідчать платіжні інструкції , про переведення грошових коштів на рахунок дитини ( а.с. 61 , 62 - 76 ) та товарний чек ( а.с. 77 ) .

Таким чином , позивач ОСОБА_2 не довів обставини , які могли бути підставою зміни розміру аліментів , які визначені за судовим наказом , а саме : що є зміна матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров`я когось , що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

При розподілі судових витрат суд враховує , що у задоволенні позову відмовлено , з матеріалів справи вбачається , що позивачем не понесені судові витрати .

Керуючись ст. 180 , 181 , 182 , 192 СК України , ст. 10 , 19 , 81 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_2 , до ОСОБА_3 , місце проживання : АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків : НОМЕР_3 , про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення відмовити .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя С.А. Скиба