Справа № 690/240/21
Провадження № 4-с/690/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області скаргу адвоката Чехонадського А.О. на дії, бездіяльність та рішення головних державних виконавців Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

ВСТАНОВИВ:

Адвокатом Чехонадським А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , через підсистему «Електронний суд» в порядку ст. 447 ЦПК України подано скаргу за змістом якої просить:

-визнати неправомірними дії головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Музиченко Тетяни Василівни у виконавчому провадженні № 65998485, пов`язані зі складанням розрахунку заборгованості зі сплати аліментів б/н та б/д за виконавчим листом № 690/240/21;

-зобов`язати головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Музиченко Тетяну Василівну або іншого державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні № 65998485 з урахуванням платіжних документів, поданих боржником ОСОБА_1 , щодо перерахування коштів на утримання дітей та висновків суду;

-визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крикуна Сергія Адамовича у виконавчому провадженні № 65998485, що виразилась у необчисленні розміру заборгованості зі сплати аліментів станом на 21.04.2023 року;

-визнати протиправною та скасувати постанову від 21.04.2023 року про арешт коштів, винесену головним державним виконавцем Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крикуном Сергієм Адамовичем у виконавчому провадженні № 65998485.

Вказана скарга мотивована тим, що головними державними виконавцями Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крикун С.А. та ОСОБА_2 , які здійснюють примусове виконання виконавчого листа Ватутінського міського суду Черкаської області від 05.07.2021 року № 690/240/21, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 01.06.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в межах виконавчого провадження № 65998485, допущено суттєві порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Зокрема, боржник ОСОБА_1 не погоджується з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним головним державним виконавцем Музиченко Т.В., відповідно до якого сукупний розмір заборгованості станом на 30.06.2023 року становить 22 037,26 грн., оскільки в матеріалах виконавчого провадження різниться інформація щодо заборгованості боржника станом на листопад 2022 року, та такий розрахунок проведено без урахування сплати боржником 03.11.2022 року аліментів у розмірі 7 000 грн. Також вказано, що боржник у грудні 2022 року звільнився з військової частини та сплатив 7 000 грн аліментів, однак головним державним виконавцем Крикуном С.А. в грудні 2022 року двічі визначено ОСОБА_1 до сплати суму аліментів спочатку 6 405,53 грн., а потім 3 571,40 грн., взявши до розрахунку середню заробітну плату даної місцевості, як такому що не працевлаштований.

Крім того, всупереч висновків Верховного Суду, зроблених у постанові від 18.11.2020 року в справі № 648/1102/19, від 26.05.2021 року в справі № 569/11466/20, головним державним виконавцем Музиченко Т.В. в розрахунку заборгованості зі слати аліментів станом на 30.06.2023 року не враховано всі оплати, які боржник здійснював на користь стягувача, як аліменти упродовж періоду часу з червня 2021 року по червень 2023 року, зокрема за вказаний період платежі на загальну суму 14 483 грн. проводились боржником додатково та без вказання призначення платежу «аліменти» проте з єдиною метою виконання обов`язків з утримання дітей, а також те, що в травні 2023 року боржник придбав своїм дітям 2 дитячі велосипеди за 4 272 грн. та 4 500 грн., що підтверджується копіями платіжних інструкцій, квитанціями до них та відповідних чеків.

Додатково вказано, що в оскаржуваному розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за червень 2023 року вказано дохід боржника в розмірі 78 229,70 грн. хоча згідно довідки про доходи від 14.08.2023 року дохід боржника за червень 2023 року становить 47 645,02 грн.

Тож з урахуванням вищевказаних обставин станом на 21.04.2023 року боржник не мав заборгованості зі сплати аліментів, однак головним державним виконавцем Крикуном С.А. у порушення вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» під час винесення оскаржуваної постанови про арешт коштів від 21.04.2023 року, про наявність якої представник боржника дізнався лише 09.08.2023 року, не обчислено наявність заборгованості боржника зі сплати аліментів станом на вказану дату, що свідчить про незаконність постанови про арешт коштів від 21.04.2023 року, яка підлягає скасуванню.

У подальшому, 31.08.2023 року адвокатом Чехонадським А.О. через підсистему «Електронний суд» для спільного розгляду з вищевказаною скаргою подано додаткову скаргу в порядку ст. 447 ЦПК України, за змістом якої просить:

-визнати дії головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Музиченко Тетяни Василівни у виконавчому провадженні № 65998485, пов`язані зі складанням розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 18.08.2023 року № 31521 за виконавчим листом № 690/240/21, неправомірними;

-зобов`язати головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Музиченко Тетяну Василівну або іншого державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні № 65998485 з урахуванням платіжних документів, поданих боржником ОСОБА_1 , щодо перерахування коштів на утримання дітей та висновків суду;

-визнати бездіяльність головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крикуна Сергія Адамовича у виконавчому провадженні № 65998485, що виразилась у необчисленні розміру заборгованості зі сплати аліментів станом на дату звернення стягувача із виконавчим листом для примусового виконання, неправомірною.

Вказані вимоги мотивовані тим, що головний державний виконавець Крикун С.А. 06.07.2021 року відкривши виконавче провадження № 65998485, в порушення вимог ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», у період часу з червня 2021 року по червень 2022 року, жодного разу не обчислив розмір заборгованості боржника зі сплати аліментів, чим позбавив його права на оскарження розрахунку такої заборгованості.

Також вказано, що на підставі його заяви головним державним виконавцем Музиченко Т.В. 18.08.2023 року складено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за № 31521, в якому всупереч вже вказаним висновкам Верховного Суду не враховано всі оплати, які боржник здійснював стягувачеві як аліменти, за період часу з червня 2021 року по червень 2022 року, а також вказано на допущені в такому розрахунку арифметичні помилки, які безпосередньо вплинули на його достовірність. Також додатково зазначено, що під час визначення суми доходу боржника за листопад 2022 року, з якої стягуються аліменти, головним державним виконавцем Музиченко Т.В. всупереч постанови Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб», з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 року № 122, до внесення набрання чинності змін на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 року № 1263, помилково віднесено 30 000 грн., які йому нараховано за жовтень 2022 року як додаткову винагороду військовослужбовцю, як наслідок, необхідно зобов`язати головного державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні № 65998485 з огляду на вищевказані обставини та висновки Верховного Суду.

Також 13.09.2023 року адвокатом Чехонадський А.О. для спільного розгляду з вищевказаною первісною скаргою подано додаткову скаргу в порядку ст. 447 ЦПК України, за змістом якої просить:

-визнати дії головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Музиченко Тетяни Василівни у виконавчому провадженні № 65998485, пов`язані зі складанням розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 04.09.2023 року № 33409 за виконавчим листом № 690/240/21, неправомірними;

-зобов`язати головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Музиченко Тетяну Василівну або іншого державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні № 65998485 з урахуванням платіжних документів, поданих боржником ОСОБА_1 , щодо перерахування коштів на утримання дітей та висновків суду.

Вказані вимоги мотивовані тим, що головним державним виконавцем Музиченко Т.В. 04.09.2023 року складено новий розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів за № 33409, з яким боржник не погоджується з огляду на доводи, аргументи та докази, які раніше наведені та подані представником боржника в заявах по суті спору та з процесуальних питань.

Начальником Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а в подальшому і головними державними виконавцями даного територіального відділу державної виконавчої служби Музиченко Т.В. та ОСОБА_7 подано заперечення щодо поданих скарг за змістом яких вони не можуть бути задоволені в повному обсязі, оскільки заперечується наявність підстав для визнання судом неправомірними та протиправними дій, бездіяльності головних державних виконавців в межах виконавчого провадження № 65998485.

Подані заперечення мотивовані тим, що після відкриття виконавчого провадження № 65998485 державним виконавцем здійснено виклик ОСОБА_1 до відділу ДВС та після надання ним документів щодо фактично отриманих доходів, проведено розрахунок заборгованості, роз`яснено порядок та строки сплати аліментів. У подальшому розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів головними державними виконавцями Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) здійснювався згідно документів наявних в матеріалах виконавчого провадження № 65998485, які всупереч ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» не завжди своєчасно надавались боржником ОСОБА_1 щодо розміру його доходів, так і згідно відомостей, отриманих від Державної податкової служби України, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Також вказано, що головним державним виконавцем Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Музиченко Т.В. здійснено перерахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів станом на 04.09.2023 року з урахуванням неточностей та арифметичних помилок, допущених під час розрахунку заборгованості станом на 30.06.2023 року та на 18.08.2023 року. Водночас зазначено, що відсутні підстави для врахування в якості сплати аліментів наданих ОСОБА_1 платіжних інструкцій про переказ грошових коштів ОСОБА_3 в яких не вказано призначення платежу «в рахунок аліментів», а також сум, зазначених в чеках на придбання дитячих іграшок, у тому числі велосипедів.

Крім того, визнано, що головний державний виконавець Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крикуном С.А. дійшов помилкового висновку, що станом на 21.04.2023 року в боржника ОСОБА_1 наявна заборгованість зі сплати аліментів у сумі, що більша за суму відповідних платежів за 3 календарних місяці, в зв`язку з чим 01.08.2023 року державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів, накладених постановою від 21.04.2023 року, про що було достеменно відомо боржнику ще до подачі його представником скарги в порядку ст. 447 ЦПК України.

Ухвалами від 01.09.2023 року та від 11.09.2023 року задоволено клопотання представника заявника про його участь в судовому засіданні під час розгляду поданих ним скарг у режимі відеоконференції поза приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Водночас участь адвоката Чехонадського А.О. в судовому засіданні в режимі відеоконференції не відбулась, що зумовлено технічною неможливістю.

Положеннями ч. 5 ст. 212 ЦПК України передбачено, що ризики технічної неможливості участі в відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, пояснень щодо поданих скарг не надав, будь-яких клопотань щодо розгляду справи від його імені до суду надходило.

Стячувач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву за змістом якої просила відмовити в задоволенні скарги та справу розглядати за її відсутності.

Головні державні виконавці Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крикун С.А. та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились, причин неявки не повідомили.

Керівник Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надіслав до суду заяву про можливість розгляду справи за відсутності представників очолюваного ним відділу державної виконавчої служби.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності учасників справи, що не суперечить ч. 2 ст. 450 ЦПК України, за наявними матеріалами справи.

На підставі ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою учасників справи у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи викладені в скаргах та запереченнях на них, дослідивши наявні матеріали справи, всебічно і повно, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення скарг по суті, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення скарги, поданої 17.08.2023 року.

Судом встановлено, що в провадженні Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 65998485, відкрите 06.07.2021 року з примусового виконання виконавчого листа Ватутінського міського суду Черкаської області від 05.07.2021 року № 690/240/21 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання доньок ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з 01.06.2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Виконавчі та процесуальні дії у даному виконавчому провадженні здійснювали головні державні виконавці вищевказаного територіального відділу державної виконавчої служби Крикун С.А. та ОСОБА_2 , дії, бездіяльність та рішення яких оскаржується представником боржника.

Положеннями п. 1 ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику, крім іншого, у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача.

Водночас вказані положення Закону України «Про виконавче провадження» не містять імперативної вимоги щодо невідкладного здійснення державним виконавцем розрахунку заборгованості зі сплати аліментів безпосередньо в день надходження виконавчого документа від стягувача, оскільки такий розрахунок, у відповідності до змісту положень розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5), має проводитись після здійснення заходів для отримання інформації про доходи боржника за певний період та на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Відповідно до змісту п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України сторона виконавчого провадження має право звернутися до суду зі скаргою в тому числі на бездіяльність державного виконавця під час виконання судового рішення, якщо вважають що нею порушено їх права чи свободи.

Однак представником боржника не надано до суду відомостей про те, що боржником ОСОБА_1 упродовж періоду часу з червня 2021 року по червень 2022 року оскаржувалась бездіяльність державного виконавця щодо необчислення жодного разу розміру заборгованості зі сплати аліментів, чим позбавлено право оскаржити такий розрахунок.

Також ні боржником, ні його представником, яким подано скаргу, не спростовано доводи головного державного виконавця Крикуна С.А., що після відкриття 06.07.2021 року виконавчого провадження № 65998485, яку надіслано сторонам виконавчого провадження, ним здійснено виклик боржника, який з`явився за викликом та надав довідку про його фактичні доходи, після чого зроблено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, про що безпосередньо повідомлено ОСОБА_1 , а також роз`яснено порядок та строки сплати аліментів на депозитний рахунок відділу ДВС.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення скарги представника боржника про визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крикуна С.А. у виконавчому провадженні № 65998485, що виразилась у необчисленні розміру заборгованості зі сплати аліментів станом на дату звернення стягувача із виконавчим листом для примусового виконання.

Також суд під час розгляду скарг представника боржника враховує, що головним державним виконавцем Музиченко Т.В. 04.09.2023 року складено розрахунок заборгованості ОСОБА_1 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 65998485 відповідно до якого станом на 01.08.2023 року сукупний розмір заборгованості становить 27 602,14 грн., в якому частково враховано доводи представника скаржника, а також виправлено допущені описки.

З огляду на вказане, скарга адвоката Чехонадського А.О., представника боржника ОСОБА_1 , в частині визнання неправомірними дій головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Музиченко Т.В. у виконавчому провадженні № 65998485, пов`язаних зі складанням розрахунків заборгованості зі сплати аліментів б/н та б/д (станом на 30.06.2023 року) та від 18.08.2023 року № 31521 (станом на 01.08.2023 року) за виконавчим листом № 690/240/21, не підлягає до задоволення, оскільки на час розгляду справи такі розрахунки вже не є актуальними, оскільки вищевказані довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів є недійсними відповідно до абз. 2 ч. 13 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», та головним державним виконавцем Музиченко Т.В. визнано факт допущених помилок та описок при їх складенні, які в подальшому виправлено, шляхом складення 04.09.2023 року нового розрахунку заборгованості станом на 01.08.2023 року.

За вказаних обставин, суд вважає, що відсутні підстави для поновлення судом прав боржника у виконавчому провадженні, з підстав неналежного складення головним державним виконавцем розрахунків заборгованості, які вже не є актуальними.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення скарги в частині визнання неправомірними дій головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Музиченко Т.В. у виконавчому провадженні № 65998485, пов`язаних зі складанням розрахунку заборгованості зі сплати аліментів відповідно до ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 04.09.2023 року № 33409 за виконавчим листом № 690/240/21, а також зобов`язанні головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Музиченко Т.В. або іншого державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості за аліментами у виконавчому провадженні № 65998485 з урахуванням платіжних документів, поданих боржником ОСОБА_1 , щодо перерахування коштів на утримання дітей та висновків суду, судом перевірено правильність такого розрахунку, відповідно до вимог ч. 8 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням наявних матеріалів виконавчого провадження та доводів представника боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 195 СК України передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

З огляду на вказане, суд перевіряє правильність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, відображених у довідці від 04.09.2023 року № 33409, в частині актуальних, не врахованих головним державним виконавцем, доводів представника боржника.

Доводи щодо неврахування головним державним виконавцем Музиченко Т.В. всіх оплат, які здійснював боржник стягувачеві як аліменти упродовж період часу з червня 2021 року по червень 2023 року є безпідставними, як наслідок, відсутні підстави для здійснення перерахунку заборгованості в цій частині.

Судом встановлено, що дійсно ОСОБА_1 після відкриття виконавчого провадження № 65998485 декілька разів перераховувались грошові кошти на користь ОСОБА_3 , що підтверджується роздруківками платіжних інструкції АТ КБ «ПриватБанк», а саме:

-від 05.08.2021 року код P24AP24AC5869 на суму 1 105,53 грн. з призначенням платежу «переказ власних коштів»;

-від 14.08.2021 року код P24AP24AС5237 на суму 200 грн., від 21.10.2021 року код P24AP24AС8187 на суму 800 грн., від 21.10.2021 року код P24AP24AСО751 на суму 700 грн., від 09.11.2021 року код P24AP24A168948674ОС3646 на суму 200 грн., від 31.01.2022 року код P24AP24AС6244 на суму 150,75 грн., від 02.03.2022 року код P24AP24A2О49997376СО291 на суму 100 грн. з призначення платежу «переказ власних коштів. на конфети».

Призначення вказаних платежів на відміну від інших, яких переважна більшість, не містять жодних відомостей, які б дозволяли віднести їх як такі, що підтверджують оплату аліментів чи погашення наявного боргу за ними. При цьому, суд констатує, що ОСОБА_1 неодноразово вказував при здійсненні подібних грошових переказів ОСОБА_3 їх призначення як «борг за АСВП 65998485», «переказ власних коштів. на аліменти».

Посилання представника боржника на позицію Верховного Суду, викладені в постановах від 18.11.2020 року в справі № 648/1102/19, від 26.05.2021 року в справі № 569/11466/20 є не релевантним, що узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 01.06.2022 року в справі № 759/4666/20.

При цьому, як оплата ОСОБА_1 вартості харчування доньки Лікерії в дошкільному навчальному закладі, що підтверджується роздруківкою платіжної інструкції АТ КБ «ПриватБанк» від 23.06.2023 року код НОМЕР_1 на суму 175 грн. отримувачем вказано «відділ освіти Ватутінської міської ради, ОМС», призначення платежу «батьківська оплата за харчування дітей в дошкільних закладах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , група № старша, ОСОБА_8 », так і придбання ОСОБА_1 дитячих велосипедів та інших іграшок, що підтверджується копіями чеків магазину від 13.05.2023 року № ВТНК1- на суму 5 253 грн., згідно якого, крім дитячих іграшок, також придбано дитячий велосипед вартістю 4 272 грн.; магазину «Орбіта» (дата та № нерозбірливі) про придбання дитячого велосипеду з корзинкою вартістю 4 500 грн., не може ототожнюватися зі сплатою аліментів на користь стягувача ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що припинення шлюбних відносин між стягувачем аліментів та боржником не обмежують та не позбавляють можливості останнього проявляти свою увагу та симпатію до колишньої дружини та матері його дітей, шляхом перерахування їй грошових коштів не лише в якості аліментів на утримання спільних дітей, а й на її власні потреби, у тому числі на солодощі, в разі якщо самим платником в поодиноких випадках цільове призначення таких коштів не визначено.

Крім того, сплата аліментів як гарантованого щомісячного платежу на утримання дітей не позбавляє можливості та права ОСОБА_1 проявляти свою увагу, любов та піклування про дітей шляхом купівлі їм за власною ініціативою, за відсутності доказів протилежного, предметів побуту, іграшок, оплати вартості їх харчування в садочку тощо. Сплата аліментів є лише одним із способів участі їх платника в утриманні неповнолітніх дітей, який гарантований законодавчо, та призначається судом у разі відсутності домовленості сторін (батьків дітей) про таку участь, що не виключає можливості платника аліментів реалізації інших способів утримання дітей та участі в їх розвитку і вихованні, на власний розсуд, поза визначеним судом розміром аліментів, однак не може підмінятися ними.

Також суд критично оцінює долучену до матеріалів справи копію чеку терміналу АТ КБ «ПриватБанк» від 26.08.2021 року на суму 1 199 грн., так як відомості даного чеку не містять інформацію про оплату вартості будь-якого з гаджетів (зокрема розумного годинника) в магазині який його видав, а лише про поповнення мобільного на вказану суму.

Оцінивши доводи представника боржника щодо незаконного визначення розмірі доходу ОСОБА_1 за листопад 2022 року в сумі 45 107,39 грн., суд вважає їх безпідставними.

Факт нарахування ОСОБА_1 за жовтень 2022 року додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн., виплата якої фактично відбулася в листопаді 2022 року, що не заперечується представником скаржника, свідчить про вмотивованість включення головним державним виконавцем даної суми до суми його доходу за листопад 2022 року, з урахуванням положень п. 8 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.02.1993 року № 146, з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2022 року № 1263, які набрали чинності 16.11.2022 року, та є актуальними на даний час.

Крім того, встановлено, що на час звернення до суду з вищевказаною скаргою щодо визнання протиправною та скасування постанови від 21.04.2023 року про арешт коштів, винесену головним державним виконавцем Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крикуном Сергієм Адамовичем у виконавчому провадженні № 65998485, арешт на кошти боржника не накладено, оскільки постановою від 01.08.2023 року головним державним виконавцем знято арешт з усіх рахунків ОСОБА_1 .

З огляду на вказане, оскаржувана постанова про арешт коштів від 21.04.2023 року як акт індивідуальної дії вже вичерпала свою дію, тобто станом на час звернення представника боржника з скаргою до суду предмет скарги в цій частині вже не мав жодної юридичної сили, як наслідок, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України провадження в справі в частині оскарження постанови від 21.04.2023 року про арешт коштів у виконавчому провадженні № 65998485 підлягає закриттю, оскільки відсутній предмет спору.

Водночас наявні достатні підстави для задоволення поданої скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крикуна С.А. у виконавчому провадженні № 65998485, що виразилась у необчисленні розміру заборгованості зі сплати аліментів станом на 21.04.2023 року, оскільки відповідно до змісту ст. 56, ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника зі сплати аліментів може бути накладено лише за наявності заборгованості з їх сплати, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

За вказаних обставин, не обчислення розміру заборгованості зі сплати аліментів та не визначення співвідношення такого розміру заборгованості з сумою місячного платежу, перед винесенням постанови про накладення арешту на майно боржника свідчить про бездіяльність головного державного виконавця Крикуна С.А., яка суперечить засадам здійснення виконавчого провадження, тобто є протиправною.

Положеннями ст. 452 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до змісту скарги, поданої представником боржника 17.08.2023 року через підсистему «Електронний суд, вказано, що попередній розрахунок суми судових витрат, які заявник очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 9 000 грн., з них: 3 000 грн. за ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, 6 000 грн. за складання на направлення скарги до суду.

Крім того, в скаргах, поданих представником боржника 31.08.2023 року через підсистему «Електронний суд, вказано, що попередній розрахунок суми судових витрат, які заявник очікує понести у зв`язку з розглядом справи становить 4 000 грн. та 1 000 грн, відповідно (за складання та направлення до суду даної скарги).

При цьому, згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до складу яких відносяться і витрати професійну правничу допомогу, в разі часткового задоволення заявлених вимог покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 27.06.2018 року в справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Таким чином, саме лише зазначення представником боржника в поданих ним скаргах, у порядку ст. 447 ЦПК України, орієнтовного розміру понесених витрат у зв`язку з розглядом справи, без надання доказів цього, не може слугувати підставою для покладення їх на орган державної виконавчої служби, з урахуванням часткового задоволення поданої скарги.

З урахуванням вказаного, оскільки представником боржника жодних доказів на підтвердження реальності понесених боржником ОСОБА_1 витрат у зв`язку з розглядом даної справи, суду не надано, суд не вирішує питання щодо їх стягнення з органу державної виконавчої служби на його користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 212, 255, 256, 259, 260, 261, 263, 268, 353, 354, 447-452 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката Чехонадського А.О., представника боржника Ізотова В.В., задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Звенигородського відділу державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Крикуна Сергія Адамовича, що виразилась в необчисленні розміру заборгованості зі сплати аліментів станом на 21.04.2023 року.

Закрити провадження в справі в частині оскарження постанови від 21.04.2023 року про арешт коштів у виконавчому провадженні № 65998485.

У задоволені скарги в іншій частині відмовити.

Відомості про судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, понесені учасниками справи, відсутні.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 22.09.2023 року.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Суддя Линдюк В.С.