Справа № 710/1559/22
Провадження № 2/710/5/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.09.2023 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого - судді Побережної Н.П.,
за участю секретаря судового засідання - Руденко А.С.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Лівобережний ВДРАЦС у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального МЮ (м. Харків) про оспорювання батьківства та виключення відомостей про особу, як батька, з актового запису про народження дитини,
Короткий зміст позовних вимог.
08.12.2022 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить виключити з актового запису № 245, складеного 31.03.2017 Лівобережним районним у місті Маріуполь відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Маріуполь, Донецької області, відомості про батька: громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Киселівка, Катеринопільського району, Черкаської області.
Свій позов позивач мотивує тим, шо протягом 2015-2020 позивач проживав у м.Маріуполь Донецької області спільно з відповідачкою, в шлюбі сторони не перебували. ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідач народила дитину - ОСОБА_4 . Позивач вважав себе батьком дитини, а тому 20.08.2019 подав заяву до органів ДРАЦС про визнання батьківства, а відповідач підтвердила батьківство позивача. В результаті чого позивача було записано батьком дитини ОСОБА_4 на підставі ст.126 СК України. В подальшому відносини з відповідачем погіршились та під час чергової сварки відповідач повідомила, що позивач не є батьком дитини - ОСОБА_4 та навела ряд аргументів. В подальшому, мешкаючи як внутрішньо переміщена особа в м. Шпола, неодноразово позивач вказувала про відсутність кровного споріднення позивача з дитиною в присутності інших осіб.
Інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 08.12.2022 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Позивач виконав вимоги ухвали у встановлений суддею строк, та ухвалою від 30.01.2023 було відкрито провадження у справі.
11.05.2023 до суду надійшло клопотання експерта, в якому він вказав, що відповідно до ст. 108 ЦПК України призначений судом експерт має одержати на проведення дослідження, пов`язаного з повним або частковим знищенням об`єкта експертизи або зміною його властивостей, відповідний дозвіл суду. Просив забезпечити явку учасників справи для виконання експертизи.
13.07.2023 на адресу суду надійшло клопотання, в якому експертом Київського науково-дослідному експертно-криміналістичного центру МВС України було повідомлено про те, що 08.06.2023 ОСОБА_3 та дитина ОСОБА_4 для відбору зразків до експертної установи не з`явилися.
Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 15.05.2023 було поновлене провадження по цивільній справі.
07.08.2023 ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 21.03.2023 було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті у судовому засіданні.
Представник позивача в судове засідання з`явився, позов підтримав, надав пояснення аналогічні змісту позову.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом.
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 20.08.2019, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 7).
У відповідності до актового запису про народження №245 від 31.03.2017, зробленого Лівобережним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 в м.Маріуполь, Донецька область, Україна. Відомості про батька - ОСОБА_2 ; мати - ОСОБА_3 . Відомості про батька записані у відповідності до статті 126 Сімейного кодексу України (а.с.8).
За змістом довідки, виданої Шполянської міської ради ОТГ Черкаської області від 23.11.2022 №27/07-17 ОСОБА_3 та її малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживають за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9).
В судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які повідомили, що ОСОБА_3 в їх присутності неодноразово вказувала, що в період 2017 року ОСОБА_3 проживала не лише з ОСОБА_2 , а й з іншим чоловіком, також що позивач не є батьком дитини ОСОБА_4 .
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
За змістом ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.
Частиною 1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.
Відповідно до абзацу 12 п.20 глави 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Пунктом 1.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року за № 96/5 передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.
Відповідно до п. 2.13.1 Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є зокрема рішення суду про виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження.
Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.
Вимогами ст.136 СК України передбачено, що 1. Особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. 2. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. 3. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. 4. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. 5. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. 6. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується.
Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Судку України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК).
Як роз`яснено в п.11 Постанови Пленуму Верховного Судку України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК) - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.
Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 76 ЦПК України ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів.
Європейський суд з прав людини зауважив, що «в ході національного розгляду судпризначив ДНК-тест з метою вирішення цього спору про батьківство. Тест продемонстрував, що відповідач був батьком дитини з ймовірністю 99,99 відсотків. Суд враховує, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації, № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).
Судом встановлено, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження та витягом з актового запису про народження, батьками вказані: мати ОСОБА_3 , батько дитини записаний ОСОБА_2 на підставі ст.126 СК України. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не перебували в зареєстрованому шлюбі.
Позивач у момент реєстрації батьком дитини ОСОБА_4 позивач був впевнений в тому, що він її біологічний батько.
Сумніви щодо батьківства у позивача виникли після погіршення відносин з відповідачкою.
Разом із позовом позивач подав до суду клопотання про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи з метою визначення кровного споріднення з дитиною, яке суд задовольнив.
Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.
У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватися усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливе за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.
Враховуючи, що доказова цінність висновку судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства, у справі, що розглядається, суд доручив проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи експертам Київського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України. Також роз`яснив обов`язки як позивачу, так і відповідачці щодо явки до експертної установи.
Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
Відповідачка, якій достовірно відомо про розгляд цієї справи, і яку суд завчасно повідомляв про необхідність з`явитися Київського науково-дослідного експертно-криміналістичному центру МВС України разом з дитиною для відібрання зразків крові, до експертної установи не з`явилася.
Неявка належним чином повідомленої відповідачки разом із дитиною до експертної установи для відібрання зразків крові, які необхідні для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи вказує на небажання отримання висновків щодо походження дитини на спростування доводів позивача про відсутність кровного споріднення з дитиною.
Оскільки відповідачка ухилилась від проведення експертного дослідження, суд, керуючись ст. 109 ЦПК України, дійшов висновку про визнання факту, для доведення якого призначалась судово-медична молекулярно-генетична експертиза, а саме - про відсутність кровного споріднення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якої є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вважає, що за таких обставин, позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.
Заходи забезпечення позову не застосовувалися.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Оскільки суд задовольняє позов - судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 109, 141, 263-265, 280-284, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд
Виключити з актового запису № 245, складеного 31.03.2017 Лівобережним районним у місті Маріуполь відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Маріуполь, Донецької області, відомості про батька: громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Киселівка, Катеринопільського району, Черкаської області, паспорт № НОМЕР_2 виданий 25.04.2019 орган видачі №7121,зареєстрованого по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої АДРЕСА_3 , проживає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 , інші відомості про особу суду невідомі, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ,судовий збір в розмірі 992,40 грн (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте Шполянським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складене 29.09.2023.

Суддя Н.П. Побережна