_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/2991/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі :

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря Солтановської Ю.О.

представника позивача Цвігун А.В.,

представника відповідача Комаха В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «НАШ ДОМ» про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2023 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «НАШ ДОМ», ідентифікаційний код юридичної особи 37420983, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відшкодування майнової шкоди у розмірі 26 667,96 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «НАШ ДОМ», ідентифікаційний код юридичної особи 37420983, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 грн. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «НАШ ДОМ», ідентифікаційний код юридичної особи 37420983, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Свої вимоги мотивувала тим, що 10.02.2023 року вона рухалась на автомобілі по покриттю підземного паркінгу та у зв`язку з тим, що дренажний лоток був зі зламаними кріпленнями, відбулось значне пошкодження автомобіля, що унеможливило його подальшу експлуатацію без проведення ремонтних робіт, вартість ремонту якого склала 26 667,96 гривень. Крім матеріальних збитків позивач просить стягнути з відповідача також спричинену моральну шкоду, яку вона оцінює у 1000 гривень та судові витрати по справі.

Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 12.06.2023 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.

11 липня 2023 року представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «НАШ ДОМ» - Московченко О.В. надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

26 липня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 надав до суду відповідь на відзив, в якій вважав, що зміст відзиву не спростовує правової позиції позивача у позові та матеріали справи, які у сукупності свідчать про можливість задоволення позовних вимог.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив постановити рішення, відповідно до якого стягнути з відповідача суму завданої шкоди, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «НАШ ДОМ» - Комаха Вероніка Володимирівна у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, вказуючи на його недоведенність та необгрунтованість.

Вислухавши сторін, дослідивши докази та матеріали справи, суд доходить до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля марки AUDI, державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 .

27.04.2016 року між ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ» та ОСОБА_3 було укладено договір № 15-м про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території щодо машиномісця за адресою: АДРЕСА_1 (будівельний), машиномісце (паркувальне місце) № НОМЕР_4 .

Так, згідно п. 1 договору предметом цього договору є забезпечення Виконавцем надання послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території,а також ремонт приладів і обладнання, яке використовується для обслуговування і потреб Споживача, житлового будинку АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим Договором.

Згідно п. 1.1 Договору, суб`єкти користування послугами (споживачами послуг) за цим Договором є: власник/співвласник (наймач/користувач) Об`єкту нежитлового фонду та члени його сім`ї, а також будь-які інші особи, що тимчасово/постійно на законних підставах або з відома Споживача користуються Об`єктом (у даному випадку машиномісцем).

03.01.2023 року між ОСОБА_3 та Позивачем було укладено договір безоплатного користування машиномісцем в паркінгу (найму), строком на 1 рік.

Відповідно до п. 6.2 вказаного договору, наймач має право: використовувати машиномісце відповідно до його призначення та умов цього договору; користуватися правами споживача, якими наділений наймодавець за відповідними договорами про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, укладеними з обслуговуючими організаціями.

Відповідно до п. 20.2 Договору, межі розмежування відповідальності: Виконавець здійснює технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем (тепло -, водопостачання, водовідведення від зовнішньої стіни будинку до внутрішньої стіни Об`єкту, відповідно до точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від Виконавця Споживачеві.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що 10.02.2023 року Позивач рухалась на автомобілі по покриттю підземного паркінгу та у зв`язку з тим, що дренажний лоток був зі зламаними кріпленнями, відбулось значне пошкодження автомобіля, що унеможливило його подальшу експлуатацію без проведення ремонтних робіт.

За результатами виїзду працівників патрульної поліції за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 55/1 нарядом «ОКЕАН-0107» було складено електронний рапорт наступного змісту: «Прибувши за вищевказаною адресою поспілкувались із заявником, який повідомив, що це відбулося приблизно о 17 год. 10.02.2023 року. В подальшому було з`ясовано, що на авто їздила його дружина і коли проїжджала в паркінгу повз ливнівки, під колесом злетіло залізне покриття лівнівки та пошкодило днище авто. Після чого з`ясували всі обставини події виявилось по факту пошкодження майна. Заяв скарг та повідомлень не надходило».

Відповідно до листа Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «НАШ ДОМ» від 13.03.2023 року № 21 НД на ім`я начальника ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, надати відеозаписи з камер зовнішнього спостереження, які розташовані на ЖК «Альтаїр 1» за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55/1 в період 10.02.2023 року немає технічної можливості, оскільки на момент надходження запиту термін їх збереження закінчився.

Згідно відповіді ФОП ОСОБА_4 від 05.06.2023 року вбачається, що 13.02.2023 року ОСОБА_5 звернулася з приводу ремонту автомобіля марки AUDI SQ7, 2021 року випуску, ном5ерний знак НОМЕР_2 . Зокрема ФОП ОСОБА_4 проведено з Автомобілем наступні роботи: - перевірка ЛКП та розвал-сходження коліс; - заміна гнізда під домкрат; - задній підкрилок зняти та встановити; - задня накладка зняти і встановити; - зварювальні роботи; - колесо зняти і встановити; - середня накладка зняти та встановити; - дефектовка автомобіля після ДТП.

З вищезазначеної відповіді вбачається, що загалом було виконано робіт, з урахуванням матеріалів та запасних частин на суму 26 667,96 гривень. Зазначену суму коштів ОСОБА_1 було сплачено в повному обсязі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 58, 59, 60 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Для настання відповідальності відповідно до ст. 1166 ЦКУ необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди; б) протиправна поведінка заподіювача шкоди; в)причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача. Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки необхідні для всіх випадків відшкодування шкоди.

Суд вважає недоведеним причинний зв`язок між пошкодженням автомобілю та діями відповідача, так як жодної з перелічених підстав у даному випадку немає.

З поданих Позивачем матеріалів не зрозуміло, з чого саме виходив Позивач під час здійснення розрахунків за нібито завдану Відповідачем майнову шкоди. Позивач зазначає, що придбав матеріалів на суму 13 593,96 грн., але часткове відновлення становить 26 667,96 грн., не надаючи жодних належних і допустимих доказів витрачання зазначених сум та не визначаючи матеріальну шкоду, що йому була спричинена.

Суд не приймає в якості належного доказу, на підтвердження зазначених Позивачем витрат, відповідь на адвокатський запит ФОП ОСОБА_4 від 05.06.2023 року, оскільки обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідь на адвокатський запит не є документом, який підтверджує факт надання та/або оплати послуг/товарів.

Відеозапис елементів зливової системи не доводить наявності причинно-наслідкового зв`язку шкоди, завданої автомобілю Позивача з винними діями Відповідача. До позову не долучено документального підтвердження фіксування поліцією факту будь-яких протиправних дій Відповідача та/або факту пошкодження автомобіля Позивача внаслідок винних дій Відповідача.

Посилання в листуванні з представником Позивача на пошкодження майна не доводять факту пошкодження саме транспортного засобу Позивача та безпосередньо умов пошкодження, про які наголошує у позові Позивач, і, голвне, вини відповідача у цьому.

Фото/відеоматеріали на долученому до позову диску не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів, тому що з них не можливо встановити, де і коли вони зроблені, місце розташування автомобіля та елементів зливної системи, з них також не вбачається наявність вини Відповідача. Адже, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Відповіді органів Національної поліції, не доводять факт нанесення збитків Позивачу з вини Відповідна, з огляду на що, є неналежними доказами.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Такі факти свідчать про відсутність правових підстав вважати, що саме з вини Відповідача сталося пошкодження вищевказаного автомобілю, в результаті чого було завдано позивачу матеріальної шкоди.

Крім того, звертаючись до суду з цією позовною заявою, Позивач визначив свій позов як позов про захист прав споживачів. У той час, як позовними вимогами є відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позивач визнав себе споживачем послуг Відповідача посилаючись на договір безоплатного користування машиномісцем в паркінгу (найму), укладенний між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 03.01.2023 року.

Відповідно до ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У той же час, договір нібито підписано власноручно наймодавцем та наймачем. Однак суд звертає увагу на той факт, що підпис ОСОБА_3 , як наймодавця у Договорі найму машиномісця та його ж підпис, як споживача за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території № 15-м від 27.04.2016 року, укладеним між ОСОБА_3 та Відповідачем, кардинально відрізняються один від одного.

Суд зазначає, що з наданих документів не можливо встановити в якій саме формі укладено договір найму машиномісця і чи укладено його взагалі, враховуючи повідомлення представника позивача щодо перебування ОСОБА_3 за межами країни.

Враховуючи викладене вище, можна дійти висновку що Договір найму машиномісця наразі є взагалі неукладеним, оскільки йому не надано форми, яка вимагається законом для даного виду договорів.

На підтвердження того, що такий договір укладався, Позивачем надані копії рахунків на оплату за житлово-комунальні послуги за машиномісце № НОМЕР_4 , видані на ім`я споживача - ОСОБА_3 та копії квитанцій про сплату за отримані житлово-комунальні послуги ОСОБА_3 .

Таким чином, можна прийти до висновку, що жодного договору про виконання робіт (надання послуг) між Позивачем та Відповідачем за зазначеною адресою укладено не було.

Отже, наразі, Позивач взагалі не є споживачем послуг Відповідача. На думку суду, жодні права Відповідача, як споживача послуг Відповідача не могли бути порушені та не були порушені Відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Крім матеріальних збитків, позивач вважає, що відповідач своїми неправомірними діями спричинив моральну шкоду, яку вона оцінює в сумі 1000 гривень.

Згідно ж пункту 1 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пп. 2, 3 пункту 2 вищезазначеної статті моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної шкоди позивачу визначається залежно від характеру правопорушення, глибини його фізичних та душевних страждань, пов`язаних з противоправною поведінкою щодо нього та страждань у зв`язку із пошкодженням майна, ступеня вини відповідача, який завдав шкоду.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірним рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення).

Складовими елементами шкоди є: протиправна поведінка особи; настання шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та настанням шкоди; вина завдавача шкоди.

Відсутність хоча б одного з наведених складових елементів шкоди виключає склад цивільного правопорушення, і, як наслідок, настання юридичної відповідальності.

Матеріалами справи доведено відсутність причинного зв`язку між існуючими пошкодженнями майна позивача (настанням шкоди) та протиправною поведінкою відповідача.

У зв`язку з наведеним, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми завданої моральної шкоди в розмірі 1000 гривень, оскільки вину відповідача не встановлено і існування такої шкоди не доведено.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «НАШ ДОМ» про відшкодування шкоди, слід відмовити в повному обсязі, так як матеріалами справи доведено відсутність причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 13 ч. 3 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.ст. 124,129 Конституції України, задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов`язковість рішень суду до виконання.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, через їх безпідставність та необґрунтованість.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача судових витрат понесених під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 82, 89, 209, 210, 223, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «НАШ ДОМ» про відшкодування шкоди - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Куриленко О. М.