ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 640/2145/18 Номер провадження 22-ц/814/1348/23Головуючий у 1-й інстанції Губська Я. Доповідач ап. інст. Триголов В. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Триголова В.М.,

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.,

секретар: Кириченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 07 вересня 2020 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства « Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , треті особи: Приватне підприємство «Транс-Логістік» , ПрАТ «УПСК» про стягнення суми страхового відшкодування

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування в розмірі 455806,36 грн. та судових витрат, відповідно до ст.ст. 993, 1166, 1188, 1191 Цивільного кодексу України.

Свої позовні вимоги позивач ПАТ «Страхова компанія «АРКС» обґрунтовує тим, що 26.03.2016 року близько о 23 год. 40 хв. на 14 км+130 м а/д Харків-Сімферополь-Алушта- Ялта сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля «Subaru Impreza», державний реєстраційний НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля, який зареєстрований за ПП «Транс Логістік» «МАN 18.240», державний номер НОМЕР_2 . Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «МАN 18.240», державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Постановою Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за обставинами ДТП 26.03.2016 року.

На момент ДТП між позивачем - ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ПП «Транс Логістік» був укладений договір добровільного страхування від 06.01.2016 року № 2257а6д, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля «МАN 18.240», державний номер НОМЕР_2 . В межах ліміту потерпілому страховою компанією АТ «УПСК» було здійснено виплату у розмірі 50 000грн. 00 коп., а тому сума страхового відшкодування, яку позивач просить стягнути з відповідача, складає 505806, 36 - 50 000,00 = 455 806 грн. 56 коп.

05.04.2018 до суду надійшов відзив відповідача з клопотанням про призначення експертизи.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет позову страхувальника ПП «Транс-Логістік».

08.05.2018 в підготовчому судовому засіданні судом залучено в якості третьої особи ПрАТ «УПСК».

14.05.2018 за клопотанням відповідача призначено судово-автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, зупинено провадження по справі.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13.12.2018 за клопотанням відповідача на виконання вимог експерта витребувано у ПАТ «СК «АХА Страхування» акт оцінки КТЗ, що був укладений після ДТП 26.03.2016, відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України.

21.01.2019 відповідачем подано до суду клопотання про доручення до матеріалів справи витребуваних доказів, необхідних для проведення експертизи звіт про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненої власнику ТЗ №29/04/16 від 08.05.2016.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2019 в підготовчому судовому засіданні за клопотанням відповідача призначено судово-автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса, зупинено провадження по справі.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 07 вересня 2020 року позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) суму страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 410896,88 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 6153,39 грн.

Непогоджуючись із вказаним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням чинного законодавства України , норм матеріального та процесуального права , є необґрунтованим та безпідставним .

Апелянт зазначає, що сума матеріального збитку є завищеною. Скаржник наголошує , що вартість збитків не підтверджена протоколом огляду автомобіля «МАN 18.240», державний номер НОМЕР_2 незалежним експертом.

А отже, докази , що містяться в матеріалах справи є недостатніми для прийняття справедливого та обґрунтованого рішення , та були надані лише стороною позивача, в той час як скаржнику було відмовлено у доведенні розмірів збитків, що мало значення для встановлення істини по справі .

Скаржник просить скасувати рішення Київського районного суду міста Харкова від 07 вересня 2020 року , та ухвалити нове, яким залишити позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «АРКС» без задоволення.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до слідуючого висновку.

26.03.2016 року близько о 23 год. 40 хв. на 14 км+130 м а/д Харків-Сімферополь-Алушта- Ялта сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: автомобіля «Subaru Impreza», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля, який зареєстрований за ПП «Транс Логістік» «МАN 18.240», державний номер НОМЕР_2 . Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «МАN 18.240», державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Згідно постанови Харківського районного суду Харківської області від 12.08.2014 у справі №635/5870/16-п, ОСОБА_1 керував автомобілем марки Subaru Impreza д/н НОМЕР_3 , не обрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням і допустив зіткнення з автомобілем MAN, д/н НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 12.1 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки, ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження. За результатами розгляду справи №635/5870/16-п ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні даного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124 КУпАП. (а.с. 21-22 т.с.1)

Відповідно до копії постанови СВ Харківського ВП ГУ НП в Харківській обл. від 31.05.2016, слідчим прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0001182 за ознаками ч.1 ст.286 КК України щодо спричинення тілесних ушкоджень внаслідок ДТП 26.03.2016 ОСОБА_3 за участі водія ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Районним судом також встановлено, що на момент ДТП між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування та ПП «Транс Логістік» був укладений договір добровільного страхування від 06.01.2016 року № 2257а6д, за яким застраховано майнові інтереси власника транспортного засобу - легкового автомобіля «МАN 18.240», державний номер НОМЕР_2 .

Згідно долученого до матеріалів справи повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу №1.003.16.0004137, представник потерпілого ПП «Транс Логістик» вчасно звернувся до АТ «СК «АХА Страхування» щодо відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка сталася 26.03.2016.(а.с. 9)

Звертаючись з позовом до суду позивач - АТ «СК «АХА Страхування» вказував, що ними було виплачено страхове відшкодування у розмірі 495163 грн.29 коп. за розрахунком страхового відшкодування № АХА2156590, та 10643 грн.07 коп. за розрахунком страхового відшкодування № АХА2195718, та сплачено потерпілому суму страхового відшкодування у загальному розмірі 505806 грн. 36 коп., що підтверджується платіжними дорученнями № 266473 від 08.09.2016 року та № 316154 від 15.03.2017 року. Враховуючи, що відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в АТ «УПСК» за полісом №АЕ7085012, в межах ліміту позивачу було виплачено від АТ «УПСК» 50000 грн.

Враховуючи вищевикладене , позивач просив стягнути з винної особи у ДТП відповідача по справі виплачене страхове відшкодування за відрахуванням сплаченого АТ «УПСК» 455806,36 грн. (505806,36 -50000,0=455806,36 грн.)

Тож, між сторонами виник спір з приводу відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Частиною другою ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Виходячи з комплексного аналізу вказаних вище норм різниця між фактичним розміром збитків (вартістю відновлювального ремонту) та страховим відшкодуванням має бути сплачена ОСОБА_1 ..

Розмір фактичної шкоди, яка утворилась внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої є відповідач, ОСОБА_1 , обґрунтовано належними та допустимим доказами, а саме розрахунком №600759 від 04.04.2016 року , страховим актом №АХА2195718 від 14.03.2017 , та страховим актом №АХА2156590 від 07.09.2016 року.

Тобто суд першої інстанції вірно встановив, що рахунок ТОВ «ТЕХНОФОРУМ», є достатньою підставою для перерахування коштів позивачем як страховиком потерпілого Приватного Підприємства «Транс Логістік» .

Згідно статті 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Саме такий перехід права вимоги відбувся у справі що розглядається: позивач ПАТ «СК «АРКС» як страховик потерпілого Приватного Підприємства «Транс Логістік» виплатив йому шляхом перерахування ПП «Транс Логістік», страхове відшкодування в розмірі 505 806,36 грн за шкоду, спричинену відповідачем ОСОБА_1 а оскільки отриманого від страховика ОСОБА_1 страхової компанії АТ «УПСК» страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн недостатньо для покриття спричиненої шкоди, тому різниця в сумі 455 806, 56 грн (505806,36 50 000) підлягає відшкодуванню винуватцем ДТП ОСОБА_1 ..

Проте, судом першої інстанції вірно зазначено , що стягненню з ОСОБА_1 на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» підлягає визначена експертом сума 460 896,88 грн., яка є доведеною та обґрунтованою, а тому саме вказана сума має бути стягнута за відрахуванням виплаченої суми страхового відшкодування страхової компанії відповідача АТ «УПСК» (50000 грн.) та становить - 410896,88 грн., а не 455 806, 56 грн.

Хоча суд першої інстанції помилково зазначив про відшкодування збитків в порядку регресу, проте це не впливає на правильність остаточного рішенням суду. Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 04.07.2018 року у цивільній справі № 755/18006/15-ц.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

Відтак апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду без змін (п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України) як такого що постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ЦПК України).

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, судові витрати апелянта, пов`язані з розглядом справи в судах, компенсації не підлягають.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 07 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді : А.І. Дорош

О.А. Лобов