Номер провадження: 22-ц/813/7203/23
Справа № 522/5113/20
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Лозко Ю.П. (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Назарової М.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у цивільній справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2022 року

у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4-а» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг

встановив:

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2022 року позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4-а» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4-а» заборгованість по сплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 21 286,96 грн., яка складається з: основної суми боргу в розмірі 19 498,31грн., трьох процентів річних в розмірі 674,03грн. та індексу інфляції в розмірі 1 114, 62 грн. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій порушувала питання про звільнення від сплати судового збору, а також про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи тим, що копія оскаржуваного рішення суду нею отримана лише 06 липня 2023 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 04 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано скаржниці подати до Одеського апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору, а також надати докази щодо дати отримання копії оскаржуваного судового рішення. Витребувано з Суворовського районного суду м. Одеси матеріали цивільної справи.

Копію вказаної вище ухвали апеляційного суду 24 серпня 2023 року надіслано на електронну адресу представника ОСОБА_1 , адвоката Олійника О.О., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

01 вересня 2023 року скаржниця звернулася до апеляційного суду із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги в якій повторно порушує питання про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на те, що вона дійсно є малозабезпеченою особою, розмір судового збору за подання апеляційної скарги перевищує п`ять відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік та відповідно до закону, вона має право на зменшення, відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору. Також зазначає, що копію оскаржуваного рішення суду вона отримала лише 06 липня 2023 року, тому просить звільнити її від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та відкрити апеляційне провадження у справі.

19 вересня 2023 року до апеляційного суду надійшли матеріали цієї цивільної справи витребувані із суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, доводи скаржниці якими обґрунтовуються вимоги про поновлення строку на апеляційне оскарження та зміст поданої нею заяви на виконання вимог вказаної вище ухвали від 04 серпня 2023 року, апеляційний суд, вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, оскільки підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження відсутні, виходячи з такого.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (частина перша статті 126 ЦПК України).

Питання поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано положеннями статті 127 ЦПК України, згідно з частиною першою якої суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини йог пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

За змістом статті 354 ЦПК України клопотання про поновлення строку подання апеляційної скарги повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку. Тож поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. ЦПК України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. У кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку (правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 19 червня 2020 року у справі N 926/1037-б/15, від 14 червня 2022 року у справі N 904/3541/15).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Частина друга статті 358 ЦПК України не встановлює безумовного обов`язку суду поновити строк на апеляційне оскарження та прийняти до розгляду апеляційну скаргу у будь-якому разі подання її особою, яка не була залучена до участі у справі. Скаржник має враховувати, що звернення з апеляційною скаргою поза встановленим процесуальним законом строку оскарження судового рішення покладає на нього обов`язок доведення та обґрунтування відповідних обставин, що зумовили пропуск цього строку і у разі, коли відповідну апеляційну скаргу подано особою, не залученою до участі у справі. Разом з цим, неучасть у справі особи, яка звертається із скаргою з посиланням на те, що рішення у цій справі стосується її прав та інтересів, не є безумовною підставою визнання причин пропуску строку поважними та поновлення цього строку.

Як убачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення Суворовським районним судом м. Одеси ухвалено 08 липня 2022 року, повний текст цього рішення суду складено 11 липня 2022 року.

Апеляційна скарга на вказане судове рішення ОСОБА_1 подала 25 липня 2023 року, тобто з пропуском річного (присічного) строку апеляційного оскарження.

Представництво інтересів відповідачки ОСОБА_2 у суді першої інстанції здійснював адвокат Верхола І.О. на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 27 серпня 2021 року серії ВН №1030192 (т.1 а.с. 149), який приймав участь в судових засіданнях 10 лютого 2022 року, 22 лютого 2022 року, про що свідчать протоколи судових засідань (т.1 а.с. 226-228, 232-233).

26 травня 2022 року представник відповідачки адвокат Верхола І.О. подав до суду першої інстанції заяву у якій просив здійснювати розгляд справи за відсутності сторони відповідачки (т.1 а.с.240).

07 липня 2022 року, тобто за день до ухвалення судом рішення у справі, відповідачка зверталася особисто до суду із заявою у якій просила відкласти розгляд справи (т.1 а.с. 246).

З матеріалами справи відповідачка ознайомилася 27 червня 2023 року, про що свідчить розписка (т.2 а.с. 4), копію судового рішення, що оскаржується ОСОБА_1 отримала 06 липня 2023 року, тобто у межах річного строку на апеляційне оскарження, який закінчився 11 липня 2023 року.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що у межах строку на апеляційне оскарження, передбаченого статтею 354 ЦПК України, відповідачка чи її представник зверталися до суду із заявою (клопотанням) про видачу копії повного судового рішення або доказів про те, що вони мали перешкоди у отриманні його копії.

Апеляційна скарга не містить посилань на обставини непереборної сили, які зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду понад рік.

Отже враховуючи наведене, апеляційний суд доходить висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Посилання скаржниці на те, що вона отримала копію оскаржуваного судового рішення лише 06 липня 2023 року, а тому є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими, оскільки скаржницею не наведено об`єктивних і непереборних перешкод для його оскарження протягом більше року від дня складення його повного тексту.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише за умови особливих непереборних обставин.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волі особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) відступлення від принципу правової визначеності через відновлення строку звернення до суду виправдано лише у випадках необхідності при обставинах істотного і непереборного характеру (справа "Салов проти України"), зокрема, з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи (справа "Сутяжник проти Росії").

При оцінюванні поважності причин пропуску строку звернення до суду та прийнятті рішень про його поновлення ЄСПЛ, як правило, враховує: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінку заявника; 3) поведінку державних органів;4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (справи "Бочан проти України", "Смірнова проти України", "Федіна проти України", "Матіка проти Румунії" та інші).

На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Апеляційний суд зауважує, що відповідачка ОСОБА_1 була обізнана про розгляд судом цієї справи за позовом ОСББ «Довженка 4,4-а», належним чином повідомлялася судом про дату, час і місце судових засідань, зверталася до суду з відповідними заявами, клопотаннями, користувалася професійними правничими послугами адвоката, що підтверджується матеріалами цієї справи, водночас не реалізувала своє право на оскарження судового рішення у межах строку, регламентованого законом.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку апеляційного оскарження. Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати в повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", заява N 3236/03, пункт 41, від 26 квітня 2007 року у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, пункт 27).

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129-1 Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

Апеляційний суд наголошує, що триваюча пасивна поведінка відповідачки не свідчить про дотримання строку звернення до суду, з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх справ, свобод та інтересів через представника, який був уповноважений нею на представництво її інтересів.

Сукупність указаних обставин свідчать про відсутність об`єктивних обставин, які б безумовно свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а відтак і слугували підставами для задоволення клопотання.

Приписами ч. 4 ст. 357 ЦПК України регламентовано, що у тому разі якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 358ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою

ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2022 року.

Керуючись ст. ст. 127,357,358 ЦПК України

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 липня 2022 року у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Довженка 4,4-а» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг.

Копію ухвали надіслати учасникам справи в порядку, визначеному статтею 272 ЦПК України, скаржниці надіслати копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

М.В. Назарова