Справа № 565/1152/23
Провадження № 2/565/279/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., за участю секретаря судового засідання Нафєєвої Н.В., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Волощука П.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 6 000,00 грн щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до повноліття дитини.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 23 жовтня 2015 року. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2023 року шлюб розірвано. Від шлюбу є дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина, на його лікування та забезпечення повноцінного розвитку не надає. Належний рівень життя дитині позивач одна не зможе забезпечити, оскільки син часто хворіє, має складні хронічні захворювання, які потребують додаткових коштів на лікування, та проїзд до профільних лікарів. Зазначає, щовідповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, тому вважає, що він може сплачувати аліменти в розмірі 6 000,00 грн щомісячно.

Ухвалою від 10 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21 вересня 2023 року.

19 вересня 2023 року до суду надійшла заява відповідача про часткове визнання позовних вимог. У заяві відповідач вказує, що заявлені вимоги визнає частково, а саме в частині наявності у сина потреби в матеріальному утриманні з боку його батьків. Зазначає, що на даний час ніде не працює, його доходи носять мінливий та нерегулярний характер, в міру своїх можливостей намагається допомагати позивачу в утриманні сина, зокрема, майже кожні вихідні дні забирає дитину до себе, а влітку 2023 року дитина жила у нього більше двох тижнів. Вказує, що не вбачає належних допустимих і достатніх доказів потреби спільної дитини в отриманні від нього аліментів у розмірі 6 000,00 грн щомісячно, а також наявності у нього достатніх доходів (заробітку) для стягнення вказаних коштів. Враховуючи зміст позовної заяви, а також беручи до уваги мінливий та непостійний характер його доходів, відповідач добровільно погоджується надавити позивачу допомогу на утримання спільного сина - аліменти, у розмірі 2 000,00 грн щомісячно.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, в своїх поясненнях підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Вказала, що є підприємцем, її дохід щомісяця становить близько 25 000,00 грн, відповідач на утримання сина надав лише один раз кошти в сумі 5 000,00 грн. Зазначила, що дитині було проведено операцію по видаленню аденоїдів, вартість якої 5 000,00 грн. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 2 000,00 грн щомісячно. Підтвердив, що син проживає з позивачем. Зазначив, що не має постійної роботи, його доходи носять мінливий та нерегулярний характер і становлять близько 6 000,00 грн на місяць. Вказав, що стан його здоров`я задовільний, інших осіб на утриманні не має. Просив задовольнити його заяву про часткове визнання позовних вимог.

Представник адвокат Волощук П.С. просив задовольнити заяву відповідача про часткове визнання позовних вимог з підстав, зазначених у ній.

Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2023 року у справі №565/1304/22 розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Після розірвання шлюбу залишено позивачці шлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Від шлюбу сторони мають дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 13 червня 2017 року Кузнецовським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 , виданого Вараським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 10 червня 2023 року, ОСОБА_4 змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Згідно довідки сектору «Реєстрація» відділу «ЦНАП» Департаменту соціального захисту та гідності виконавчого комітету Вараської міської ради №996-0323 від 25 квітня 2023 року позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрований ОСОБА_3 .

Сторонами не оспорюється, що малолітній ОСОБА_3 проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів на сина між сторонами не досягнуто.

Позивач зазначає, що син часто хворіє, має складні хронічні захворювання, які потребують додаткових коштів на лікування. На підтвердження стану здоров`я дитини позивачкою до позовної заяви додано копії консультативних висновків спеціалістів №5646 від 04 березня 2021 року, №59049 та № 59063 від 19 червня 2023 року та медичний запис лікаря від 19 червня 2023 року.

Відповідач у судовому засіданні вказав, що він не працевлаштований (не має постійної роботи), стан його здоров`я задовільний, підтвердив, що інших дітей чи непрацездатних осіб на його утриманні не має.

Зі слів позивача її дохід становить близько 25 000,00 грн на місяць, відповідач вказав, що отримує близько 6 000,00 грн на місяць. Доказів на підтвердження матеріального стану сторін суду не надано.

Згідно з ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку (ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»).

За приписами ч.8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У відповідності до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ч.3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За змістом ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року для дітей віком від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімум на місяць у розмірі 2 833,00 грн.

Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно.

Доказів того, що відповідач в добровільному порядку надає позивачу фінансову допомогу на утримання дитини суду не надано.

Позивач стверджує, що син часто хворіє, має складні хронічні захворювання, які потребують додаткових коштів на лікування. Доказів на підтвердження понесення витрат на лікування сина суду не надано.

Суд зазначає, що витрати на дитину, що викликані хворобою дитини, є додатковими витратами та не відносяться до основних витрат, які батьки несуть на утримання дитини за рахунок отриманих аліментів, оскільки останні викликані особливими обставинами - хворобами дитини.

Відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Суд зауважує, що у позовній заяві не заявлено вимогу про стягнення додаткових витрат на лікування дитини.

Враховуючи викладене вище, суд вбачає наявність законних підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 грн, щомісячно, з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, що відповідач позовні вимоги визнав частково, має задовільний стан здоров`я, інших дітей на своєму утриманні не має, що рекомендований законодавцем розмір аліментів дорівнює прожитковому мінімуму дитини відповідного віку. Наявності на праві власності, володіння та/або користування у відповідача майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав судом не встановлено.

Суд вважає, що такий розмір аліментів забезпечить належні умови для фізичного та морального розвитку дитини та є достатнім для забезпечення її гармонійного розвитку.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 264, 265, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 500,00 грн, щомісячно, починаючи з 18 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 073,60 грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Повне судове рішення складено 25 вересня 2023 року.

Суддя Г.В. Бренчук