КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 361/9878/21 Головуючий у 1 інстанції: Радзівіл А.Г.
Провадження № 22-ц/824/9237/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Закірової Катерини Маратівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів,-

в с т а н о в и в:

В листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів. Зазначав, що восени 2006 року до нього звернулися його знайомі ОСОБА_1 , її чоловік ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з проханням надати у борг грошові кошти для побудови оздоровчий комплексу в с.Требухів. Між ним та відповідачкою ОСОБА_1 була досягнута усна домовленість, що для реалізації вищевказаного проекту він надаватиме їй як фізичній особі частинами грошові кошти, після чого буде укладений один договір позики на всю суму переданих грошових коштів. 06 березня 2007 року він передав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 14 500,00 грн., що підтверджується розпискою. Разом з тим розписка ОСОБА_1 не містить зобов`язання повернути кошти, договір позики між ним і ОСОБА_1 укладений не був. Позивач ОСОБА_2 просив стягнути з ОСОБА_1 14 500,00 грн. як безпідставно набуті кошти відповідно до ст. 1212 ЦК України.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2022 року позов ОСОБА_2 задоволений. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 14500,00 грн., а також судові витрати у розмірі 908,00 грн.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 . Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд першої інстанції не надав оцінки поведінці ОСОБА_2 на предмет її добросовісності та не врахував, що позивач добровільно передав відповідачці грошові кошти, усвідомлюючи при цьому відсутність такого обов`язку. Відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення вказаної суми коштів відповідно до ст. 1212 ЦК України. Наголошує на тому, що суд не дослідив оригінал розписки про отримання коштів.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. Просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого заочного рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно розписки від 06 березня 2007 року ОСОБА_1 взяла у ОСОБА_2 14 500,00 грн. (а.с. 9). Розписка не містить підстави передачі коштів, а також зобов`язання їх повернення.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 14500,00 грн.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України, зокрема ст. 1212 ЦК України.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно ст.1212 ЦК України передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (провадження № 14-175цс21)).

Предметом регулювання Глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18)).

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 14 500,00 грн. відповідно до розписки від 06 березня 2007 року. Підстава передачі коштів ОСОБА_1 у розписці від 06 березня 2007 року не вказана.

Як зазначив у позові ОСОБА_2 , вони мали укласти в подальшому із відповідачкою договір позики, який укладений не був. Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідачки коштів в сумі 14 500,00 грн. як безпідставно набутих.

Заперечуючи проти стягнення коштів в сумі 14 500,00 грн., ОСОБА_1 не спростовувала отримання вказаної суми коштів від позивача, а також не надала доказів наявності підстав для їх отримання.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на безпідставність стягнення вказаної суми коштів відповідно до ст. 1212 ЦК України, враховуючи добровільність передачі ОСОБА_2 їй коштів. Добровільність передачі позивачем коштів не вказує на виникнення правових підстав для їх одержання.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Закірової Катерини Маратівни, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Крижанівська Г.В.