ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Ухвала

Іменем України

27 вересня 2023 року

м. Харків

Справа № 646/1489/19

Провадження № 22-ц/818/41/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Тичкової О.Ю., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання : Носової К.В.,

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариство з обмеженою відповідальністю «Формленд»,

треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариства з обмеженою відповідальністю «Формленд», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, іпотеки та поновлення реєстрації права власності, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року, ухвалене суддею Янцовською Т.М., -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариства з обмеженою відповідальністю «Формленд», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, іпотеки та поновлення реєстрації права власності.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано недійним договір купівлі-продажу нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 від 19.11.2018 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» та ТОВ «Формленд», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Швецом Р.О., зареєстрований в реєстрі № 6859.

Визнати недійним договір іпотеки нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 від 19.11.2018 р. між ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» та ТОВ «Формленд», посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Швецом Р.О., зареєстрований в реєстрі № 6860.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Інновація», ТОВ «Формленд» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» подало апеляційну скаргу.

Пунктом 10 частини 1 статті 252 ЦПК України, визначено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

На момент розгляду даної цивільної справи було встановлено наступні обставини.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2023 року справу №592/11227/20 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Пономарьова Дар`я Володимирівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Сумського апеляційного суду від 21 червня 2022 року - передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду з посиланням на ч.4 ст.403 ЦПК України, якою передбачено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає за необхідне в контексті захисту прав та інтересів власником предмета іпотеки на цей предмет відступити від правових висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі №911/3681/17, від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16, від 16 червня 2020 року у справі №372/266/15-ц та ідентичних інших, щодо того, що визнання недійсним договору купівлі-продажу предмета іпотеки є неналежним способом захисту відповідних прав та інтересів первинного власника предмета іпотеки, з володіння якого без його волі безпідставно вибув предмет іпотеки до нового набувача, оскільки не призводить до ефективного їх відновлення та захисту. Насправді це є одним з можливих способів захисту.

Також Верховний Суд вважає за необхідне відступити від численних висновків Великої Палати Верховного Суду про те, що обрання позивачем неефективного (неналежного) на думку суду способу захисту порушеного права може бути самостійною підставою для відмови у задоволенні позову (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16, від 07 листопада 2018 року у справі №488/5027/14-ц, від 01 жовтня 2019 року у справі №910/3907/18, від 19 січня 2021 у справі №916/1415/19, від 02 лютого 2021 року у справі №925/642/19,від 06 квітня 2021 року у справі №910/10011/19, та ціла низка інших постанов).

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно із частиною першою статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.

Елементами верховенства права є, зокрема, принципи правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі. Принцип правової визначеності вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) (дивитись, наприклад, рішення Конституційного Суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини), 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 (абзац другий підпункту 4.1. пункту 4 мотивувальної частини), 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини), 20 грудня 2017 року № 2-р/2017 (абзац шостий пункту 2.1 мотивувальної частини), 27 лютого 2018 року № 1-р/2018 (абзац дев`ятий підпункту 4.3 пункту 4 мотивувальної частини)).

Принцип юридичної визначеності є істотно важливим у питаннях довіри до судової системи загалом та дієвості верховенства права (правовладдя) (дивитись, наприклад, абзац перший підпункту 2.1.1 підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 17 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (в актуальній редакції далі Закон про судоустрій) єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема, єдністю судової практики.

Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (частина перша статті 36 Закону про судоустрій).

Єдність судової практики має гарантувати стабільність правопорядку та прогнозованість правозастосування. Застосування ж судами різних підходів до тлумачення законодавства призводить до невизначеності закону та його суперечливого застосування.

Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення ЄСПЛ від 29 листопада 2016 року у справі «Греко-католицька парафія міста Лупені та інші проти Румунії» («Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania», заява № 76943/11, п. 123). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення ЄСПЛ від 22 листопада 1995 року у справі «S. W. проти Сполученого Королівства» («S.W. v. The United Kingdom», заява № 20166/92, п. 36)

Предметом цивільної справи, що розглядається апеляційним судом є визнання недійсними договорів купівлі-продажу, іпотеки від 19 листопада 2018 року, укладені між ТОВ «Фінансова компанія «Інновація» та ТОВ «Формленд», виключення запису про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , літ. А-4, скасування реєстрації права власності за ТОВ «Формленд».

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першоїстатті 252 цього Кодексу до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Оскільки правовідносини у даній справі є подібними до правовідносин у справі №592/11227/20, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №592/11227/20.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Зупинити провадження у справі по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариства з обмеженою відповідальністю «Формленд», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, ОСОБА_2 , про визнання недійсним договору купівлі-продажу, іпотеки та поновлення реєстрації права власності, до розгляду Великою Палатою Верховного Суду цивільної справи №592/11227/20 за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Пономарьова Дар`я Володимирівна, про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складено 28 вересня 2023 року.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді Ю.М. Мальований

О.Ю. Тичкова