Справа № 202/3082/22
Провадження № 2/202/209/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

28 вересня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Ісаєвої Д.А.,

за участю секретаря Разнатовської А.Д.,

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_1

представника відповідача за первісним позовом (представника позивача за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про перерахунок заборгованості з аліментних платежів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та зупинення виконавчого провадження, та зменшення пені за прострочення сплати аліментів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про перерахунок заборгованості з аліментних платежів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та зупинення виконавчого провадження, та зменшення пені за прострочення сплати аліментів.

Позов мотивований тим, що 13.07.2012 року було відкрито виконавче провадження № 33427803 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська на утримання доньки. Заборгованість по аліментним платежам виникла через те, що теперішня дружина знаходилась у декретній відпустці та ОСОБА_1 утримував її та сина. 19.11.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 50% від суми боргу, а саме 25547,25 грн. Станом на 01.06.2022 року борг за ВП № 33427803 становить 32676,70 грн.

У 2019 року колишня дружина знову звернулась до суду про стягнення з ОСОБА_1 пені за прострочення аліментів у розмірі 23338,63 грн. Виконавче провадження № 60417077 було відкрито 24.10.2019 року. Загальна сума боргу станом на 01.06.2022 року становить 56015,33 грн.

Також разом із нарахуванням пені, суд ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 у розмірі 2000,00 грн. (ВП № 60417281). Заборгованість за цим виконавчим провадженням станом на 01.06.2022 року становить 73623,17 грн.

ОСОБА_1 зазначає, що не відмовляється сплатити заборгованість з аліментів до 18 років, але не має змоги сплачувати щомісяця 2000,00 грн. та погашати заборгованість з аліментів до 23 років. Окрім цього у ОСОБА_1 є неповнолітній син якого треба забезпечувати та рідна сестра ОСОБА_5 , яка є інвалідом 2 гр. отримує мінімальну пенсію, якої не вистачає на оплату комунальних платежів, ліків та потребує фінансової підтримки у зв`язку із хворобою.

21.12.2022 року через канцелярію суду від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.05.2023 року зустрічну позовну заяву прийнято до розгляду.

Зустрічна позовна заява обгрунтована тим, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.02.2012 року з ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку останнього але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На момент подання позову донька була студенткою денної форми навчання інституту деревооброблювальних технологій і дизайну Національного лісотехнічного університету України. ОСОБА_1 матеріальної допомоги на її утримання не надавав, стосунків не підтримував, в той час, коли дитина навчалася та потребувала матеріальної допомоги. Крім цього ОСОБА_1 увесь час ухилявся від сплати аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість по аліментам за виконавчим документом № 2-6173 від 06.03.2012 року в сумі 7129,45 грн., за виконавчим документом № 202/2780/19 від 08.10.2019 року в сумі 65623,17 грн.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.07.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки у розмірі 2000,00 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 05.02.2019 року та до закінчення нею навчання, а також стягнути з ОСОБА_1 на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 23338,63 грн.

Пеня за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за виконавчим документом № 202/2780/19 від 08.10.2019 року становить 385680,18 грн. Борг зі сплати аліментів за цим виконавчим провадженням становить 67085,77 грн.

У зв`язку з чим відповідач за первісним позовом вважає, що з позивача за первісним позовом підлягає стягненню 67085,77 грн.

21.10.2022 року через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву за первісним позовом, у якому зазначено, що ОСОБА_1 весь час ухиляється від сплати аліментів, внаслідок чого утворилася заборгованість по аліментам за виконавчим документом № 2-6173 від 06.03.2012 року в сумі 7129,45 грн., за виконавчим документом № 202/2780/19 від 08.10.2019 року в сумі 65623,17 грн. Окрім цього, ОСОБА_1 є працездатною особою, може надавати допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання, зобов`язаний до цього законом та останнім не доведено жодного доказу який був би підставою для зменшення суми аліментів.

14.11.2022 року від позивача за первісним позовом через канцелярію суду надійшли заперечення на відзив у якому зазначено, що останній від сплати аліментів не ухилявся та в нього дійсно настали обставини, які унеможливлюють у повній мірі виконувати зобов`язання по сплаті аліментів.

02.04.2023 року до суду через підсистему "Електронний суд" надійшов відзив на зустрічну позовну заяву у якому зазначено, що заборгованість утворилася не з вини ОСОБА_1 та застосування до останнього такої санкції не відповідає чинному законодавству, адже передбачено ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді пені настає лише за наявності вини цієї особи.

Позивач за первісним позовом у судовому засіданні власні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а також просив відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні просила відмовити у задоволення первісного позову та задовольнити зустрічні позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін суд прийшов до наступних висновків.

13.07.2012 року було відкрито виконавче провадження № 33427803 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів у розмірі 1/4 части від всіх видів доходу.

19.11.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення штрафу яка складає 50% від розміру боргу, а саме 25547,25 грн.

Станом на 01.06.2022 року сума боргу становить 32676,70 грн.

24.10.2019 року було відкрито виконавче провадження № 60417077, станом на 01.06.2022 року сума боргу становить 56015,33 грн.

Окрім цього було відкрито третє виконавче провадження № 60417281 та станом на 01.06.2023 року сума заборгованості становить 73623,17 грн.

Аналізуючи доводи скаржника суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таму матеріальну допомогу надавати.

Окрім цього ст. 199 СК України говорить, що повнолітні дочка, син якщо продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язанні утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу.

Судом встановлено, що згідно довідки № 732 ОСОБА_4 була студенткою інституту інституту деревооброблювальних технологій і дизайну Національного лісотехнічного університету України, термін навчання 01.09.2018 року до 30.06.2022 рік.

Окрім цього ОСОБА_1 протягом всього часу з донькою не спілкувався та не підтримував зв`язок, що останній не заперечував.

Також встановлено, що позивач за первісним позовом є працездатною особою, може надавати допомогу на утримання доньки, яка продовжує навчання.

На підтвердження скрутного становища ОСОБА_1 вказує, що його рідна сестра ОСОБА_5 перебуває на його утриманні та є інвалідом 2 групи.

З`ясовано, що ОСОБА_1 на підтвердження його доводів надано копії фіскальних чеків на придбання харчових продуктів з яких неможливо зробити висновок про надання його сестрі допомоги з її утримання і не може розцінюватись судом як підтверджуючий доказ пояснень останнього.

Щодо перерахунку заборгованості за виконавчим провадженням № 60417281 слідч зазначити наступне.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається, виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з частинами першою, другою статті27Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789 ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року в усіх діях, щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частин першої, другої статті 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Встановлено, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів складено державним виконавцем на підставі ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та суд не вбачає підстав для перерахунку заборгованості.

Отже, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про перерахунок заборгованості з аліментних платежів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та зупинення та зупинення виконавчого провадження, та зменшення пені за прострочення сплати аліментів.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першоюстатті 196 СК Українипри виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць, помножена на кількість днів заборгованості, помножена на 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Встановлено, що пеня за несвоєчасну сплату аліментів за виконавчим документом № 2-6173 від 06.03.2012 року становить 292683,83 грн. Пеня за несвоєчасну сплату аліментів за виконавчим документом № 202/2780/19 від 08.10.2019 року становить 385680,18 грн., борг зі сплати аліментів за цим виконавчим провадженням становить 67085,77 грн.

Таким чином, стягненню з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом підлягає 67085,77 грн.

На підставі вищевикладеного, зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом підлягає стягненню 1073,40 грн. за сплачений судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 13, 81, 258-259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні первісної позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про перерахунок заборгованості з аліментних платежів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання та зупинення та зупинення виконавчого провадження, та зменшення пені за прострочення сплати аліментів - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 67085,77 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073.40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Д.А. Ісаєва