Справа № 712/9094/23
Провадження № 4с/712/53/23

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Троян Т.Є.

при секретарі П`ятун Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 31.08.2023 року звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Шемчук А.В. від 13.03.2023 року у виконавчому проваджені № 70828259, якою накладено арешт на кошти, які знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Скаргу мотивував наступним: на виконанні у Соснівського відділі ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 70828259 з примусового виконання: постанови №703/3634/19 від 30.09.2019, постанови №707/2210/19 від 30.09.2019, виконавчого листа №712/6222/19 від 08.07.2019, постанови №НК 352717 від 09.08.2019, постанови №НК009366 від 17.10.2019, постанови №ДП 18.№370510 від 07.09.2019, постанови №712/10797/19 від 23.09.2019, постанови №712/14596/19 від 02.12.2019, постанови №ЕАК №1692623 від 01.11.2019, постанови №712/11549/19 від 11.10.2019, постанови №712/14596/19 від 02.12.2019, постанови №712/1382/22 від 06.09.2022, постанови №707/10797/19 від 23.09.2019, у зв`язку з чим було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на коштах на рахунках, що будуть відкрити після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту на які заборонено законом.

Зазначив, що у березні не зміг скористатися своїми коштами на банківському картковому рахунку, отриманими в якості заробітної плати (щомісячне грошове забезпечення та пенсійні виплати), оскільки Соснівським відділом ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) накладено арешт.

24.08.2023 року він звернувся до Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про зняття арешту із банківського рахунку для виплати грошового забезпечення військовослужбовця та пенсійні виплати. Однак йому було повідомлено, що порядок накладення арешту не порушено та рекомендовано звернутися до суду.

Вказав, що на даний час проходить військову службу у Збройних Силах України (в/ч НОМЕР_3 . На вказаний рахунок НОМЕР_1 зараховується щомісячне грошове забезпечення військовослужбовця та пенсійні виплати.

13.02.2023 старшим державним виконавцем Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Шемчук А.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить ОСОБА_1 .

На виконання вищевказаної постанови АТ КБ «Приватбанк» наклав арешт на його банківський рахунок НОМЕР_1 .

Вказав, що накладений на рахунок арешт унеможливлює розпорядження отриманою ним заробітною платою та пенсійних виплат, і тим самим позбавляє його джерел до існування. Оскільки законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань із заробітної плати та пенсійних виплат, тому накладення арешту на його рахунок, на який надходять виплати заробітної плати, порушує вимоги ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та його право на приватну власність, соціальний захист і оплату праці.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.09.2023 року скаргу прийнято до провадження, вирішено розглядати в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Представник Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) правом на подання відзиву на скаргу не скористався.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно зі ст.431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Судом встановлено, що на виконанні у Центральному відділ ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження 70828259 з примусового виконання: постанови №703/3634/19 від 30.09.2019, постанови №707/2210/19 від 30.09.2019, виконавчого листа №712/6222/19 від 08.07.2019, постанови №НК 352717 від 09.08.2019, постанови №НК009366 від 17.10.2019, постанови №ДП 18.№370510 від 07.09.2019, постанови №712/10797/19 від 23.09.2019, постанови №712/14596/19 від 02.12.2019, постанови №ЕАК №1692623 від 01.11.2019, постанови №712/11549/19 від 11.10.2019, постанови №712/14596/19 від 02.12.2019, постанови №712/1382/22 від 06.09.2022, постанови №707/10797/19 від 23.09.2019, у зв`язку з чим було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на коштах на рахунках, що будуть відкрити після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту на які заборонено законом.

13.02.2023 державним виконавцем Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) винесено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення 51170, 98 грн., якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

На виконання вищевказаної постанови АТ КБ «Приватбанк» наклав арешт на її банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито на його ім`я для зарахування грошового забезпечення та пенсійних виплат.

28.08.2023 року заявник звернувся до Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) із заявою про зняття арешту із банківського рахунку для отримання пенсійних виплат.

Із наданих скаржником доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу у ЗСУ (в/ч НОМЕР_4 ) та отримує грошове забезпечення.

Як слідує із довідки АТ КБ «Приватбанк» від 22.08.2023 щодо цільових надходжень на №UA 6539458, на вказаний рахунок боржника ОСОБА_1 зараховується грошове забезпечення військовослужбовця, пенсійні виплат, та можуть бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Про вказані обставини боржник повідомив державного виконавця та надав докази на їх підтвердження, однак арешт вказаних коштів не скасовано.

Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом (стаття 43 Конституції України).

Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи,професійно - ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.

Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого втому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15,22,24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено накладення арешту на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші соціальні доходи боржника.

Натомість, у розділі ІХ Закону України "Про виконавче провадження" передбачено дії державного виконавця у разі виявлення що боржник отримує заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається:1)у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Зазначена норма права визначає кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Відповідно частини першої статті 70 Закону, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Частиною 2 статті 70 Закону визначено, що з заробітної плати боржника може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 виклала позицію, згідно з якою зазначає, що накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати,є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя. Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. (п.66-67 Постанови)

Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем відповідно до ч.4 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих статус коштів виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок відповідно до частини другої вищевказаної статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на кошти, що знаходяться на цьому рахунку,заборонено законом.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону (абзац другий частини другої статті 59Закону № 1404-VIII).

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В той же час статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом; громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Накладення арешту на грошові кошти, що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 для зарахування грошового забезпечення від військової частини НОМЕР_3 та пенсійних виплат, призводить до порушення конституційних прав скаржника та позбавляє його коштів на існування, та суперечить порядку утримання із заробітної плати.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги, захистивши право скаржника шляхом визнання протиправною постанови старшого державного виконавця Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Шемчук А.В. про арешт коштів боржника від 13.02.2023 року у ВП № 70828259 та зобов`язати уповноважених осіб Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) скасувати арешт, накладений на грошові кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «Приватбанк», який належить боржнику ОСОБА_1 та на який він отримує заробітну плату та пенсійні виплати (грошове забезпечення як військовослужбовець ЗСУ).

На підставі викладеного вище, керуючись статтями ст.ст. 19, 43 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», статтями 258-261, 353, 354, 447-453 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною постанову старшого державного виконавця Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) Шемчук А.В. від 13.02.2023 у ВП № 70828259, про арешт коштів боржника.

Зобов`язати уповноважених осіб уповноважених осіб Соснівського відділу ДВС у місті Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ) скасувати арешт, накладений на грошові кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритому у АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_1 , на який він отримує заробітну плату (грошове забезпечення як військовослужбовець ЗСУ) та пенсійні виплати.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 25.09.2023 року.

Головуючий Т.Є.Троян