Справа №:755/2628/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Таун» про розірвання строкового трудового договору №9 та виплату заробітної плати, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Таун» про розірвання строкового трудового договору №9 та виплату заробітної плати.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд:

- визнати формулювання наказу ТОВ «Комфорт Таун» №11-к від 25 січня 2023 року відносно звільнення ОСОБА_1 таким, що не відповідає чинному законодавству;

- зобов`язати ТОВ «Комфорт Таун» змінити формулювання наказу відповідно до заяви ОСОБА_1 про розірвання строкового трудового договору від 15 січня 2023 року з посиланням на відповідну статтю закону;

- зобов`язати ТОВ «Комфорт Таун» негайно виплатити ОСОБА_1 всю суму вихідної допомоги відповідно до закону;

- зобов`язати ТОВ «Комфорт Таун» негайно виплатити та нарахувати середню заробітну плату за весь час затримки вихідної допомоги по день фактичного розрахунку.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що в 2017 році між сторонами було укладено трудовий договір на невизначений строк, згідно якого позивач виконував обов`язки диспетчера в

ЖК «Централ Парк» за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до наказу № 127-к від 21 грудня 2022 року, на виконання наказу № 37-од від 31 жовтня 2022 року «Про скорочення штатного розкладу та численності працівників товариства з 31 грудня 2022 року», відповідно до п. 8 позивача було звільнено з 31 грудня 2022 року з посади диспетчера в зв`язку зі скороченням штатного розкладу на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. 01 січня 2023 року між сторонами було укладено строковий договір № 9 на строк з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року. Позивач посилається на те, що температура повітря в диспетчерській була нижче норми. Позивач зазначає, що відповідач своїми діями штучно створив умови порушення «температурних санітарних норм повітря» в приміщенні диспетчерської служби ЖК «Централ Парк». 15 січня 2023 року позивач звернувся через інтернет до керівництва ТОВ «Комфорт Таун» із заявою про розірвання строкового трудового договору № 9 з власної ініціативи та просив звільнити його з посади диспетчера відповідно до ч. 1 ст. 39 КЗпП України через порушення роботодавцем законодавства про працю. Однак 31 січня 2023 року позивач отримав у відділі кадрів ТОВ «Комфорт Таун» виписку з наказу № 11-к від 25 січня 2023 року про звільнення з роботи 31 січня 2023 року в зв`язку із закінченням строку дії строкового договору. Позивач вважає, що відповідачем порушено умови строкового трудового договору, законодавства про охорону праці та КЗпП України.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 березня 2023 року відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. (а.с.22-24)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 травня 2023 року відмовлено у задоволені клопотання ОСОБА_1 про призначення експертизи. (а.с.88-91)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову, зменшення та збільшення позовних вимог залишено без розгляду. (а.с.97-98)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року: визнано зловживанням процесуальними правами з боку позивача ОСОБА_1 подання клопотання, яке вже вирішено судом; клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення експертизи залишено без розгляду; попереджено позивача, що в разі повторного зловживання процесуальними правами, до нього можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, передбачені ст. 144 ЦПК України. (а.с.104-105)

20 квітня 2023 року ТОВ «Комфорт Таун» подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Комфорт-Таун». Відзив мотивований тим, що між сторонами мали місце трудові відносини у період з

08 лютого 2017 року по 31 грудня 2022 року та з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року. У відзиві зазначено, що вказані періоди є різними по своїй юридичній природі і посилання позивача на період часу з 08 лютого 2017 року по 31 грудня 2022 року, як на аргументування неправомірності дій відповідача, не можуть бути враховані під час роботи у період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року. Причинно-наслідковим зв`язком між вказаними періодами може бути тільки той факт, що позивач вже знав умови праці та за ним залишалося право на укладання або відмову в укладанні строкового договору з відповідачем. Позивач уклав строковий трудовий договір з відповідачем в період з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року і його посилання у позовній заяві про неналежні умови праці не відповідають фактичним обставинам. ТОВ «Комфорт Таун» зазначає, що 15 січня 2023 року на електрону адресу Товариства надійшла копія заяви від 15 січня 2023 року про розірвання строкового трудового договору. На цю заяву від 15 січня 2023 року не було накладено електронний цифровий підпис автора, тому відповідач був позбавлений можливості перевірити цілісність електронного документа та ідентифікувати його автора. Оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги» (ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Тому у відповідача були відсутні повноваження по розгляду отриманого листа в порядку, визначеному чинним законодавством України. При цьому у відзиві зазначається, що позивач не був позбавлений права надати заяву у відділ кадрів відповідача або надіслати поштовою кореспонденцією, рекомендованим листом з описом вкладення. Крім того, у відповідача відсутній оригінал вказаної заяви, позивачем не було надіслано або передано відповідачу оригінал вказаної заяви як протягом дії строкового трудового договору, так і після його закінчення. Відсутність передачі оригіналу заяви позивачем викликає сумніви та упередженість останнього, що направлені насамперед на залишення за собою права на вимагання додаткових преференцій. Згідно доводів відзиву, у постанові Верховного Суду від 03 грудня 2018 року у справі № 686/21222/16-ц зроблено висновок, що за відсутності попередньої згоди сторін трудових правовідносин на обмін офіційними документами засобами електронного зв`язку, такі документи мають подаватися у паперовій формі з оригінальним підписом автора документу, оскільки направлення заяви засобами електронного зв`язку не дає можливості іншій стороні встановити справжнє волевиявлення заявника. У сторін відсутня попередня згода на обмін офіційними документами засобами електронного зв`язку. Відповідач вказує, що у цій справі ОСОБА_2 подано позовну заяву про розірвання строкового трудового договору з тих підстав, що роботодавець порушує умови строкового трудового договору та положення законодавства про працю, проте такі обставини позивачем жодним чином не доведені. Посилання у тексті на фотографії не надають інформаційного наповнення та зрозуміння, де і коли вони були зроблені та чи дійсно були зроблені у житловому комплексі. Не заслуговують на увагу твердження позивача про те, що всі заміри санітарно-побутових умов здійснені за допомогою спиртових градусників, оскільки під час вказаних замірів були відсутні представники відповідача та/або будь-які треті особи. За результатами вказаних перевірок позивачем не надано суду жодного документально зафіксованого акту. За відсутності зазначених доказів суд позбавлений можливості з`ясувати, чи дійсно відповідачем порушувалися умови строкового трудового договору, як про це зазначає позивач у позовній заяві. Приміщення диспетчерської розташовано на першому поверсі житлового комплексу, у якому знаходиться більше чотирьохсот заселених квартир, які практично мали рівні умови з диспетчерською під час енергетичної кризи, що була викликана державою-окупантом у січні 2023 року. За період енергетичної кризи відповідачем не було отримано від позивача та з боку інших диспетчерів (які працювали в цьому же приміщенні) жодної скарги та/або заяви про проведення будь-яких перевірок про проведення перевірки температурних санітарних норм повітря. Оскільки факту порушення трудового законодавства не встановлено, то у задоволенні позову, на думку відповідача, слід відмовити. А оскільки усі працівники, які були задіяні у житловому комплексі на підставі строкового трудового договору, звільнені, то твердження позивача про надання іншим диспетчерам переважних прав є помилковим. (а.с.27-31)

29 квітня 2023 року позивач ОСОБА_2 направив до суду відповідь на відзив, у якій зазначає, що у п. 4.4. строкового трудового договору № 9 роботодавець зобов`язувався забезпечити безпеку та умови праці, що відповідають державним нормативним вимогам охорони праці. Позивач підписав строковий трудовий договір, вважаючи, що відповідач знає про порушення умов охорони праці та вчинить дії, спрямовані на унеможливлення в майбутньому повторення цих порушень, але відповідач не намагався усунути ці порушення. Також позивач зазначає, що на початку трудової діяльності в ТОВ «Комфорт-Таун» сторони досягли згоди на обмін офіційними документами засобами електронного зв`язку в форматі PDF, зокрема відповідачу в електронному вигляді надсилались заяви про відпустку та виписка по рахунку. У відповіді вказується, що приміщення диспетчерської служби житлового комплексу відповідно до проектної документації відноситься до вбудованих приміщень, опалюється до санітарної температурної норми в комплексі за допомогою кондиціонування, системою опалення та провітрювання. Через відсутність опалення у вбудованих приміщеннях житлового комплексу неможливе дотримання санітарних норм температури повітря у цих приміщеннях. (а.с.60-64)

19 травня 2023 року ТОВ «Комфорт-Таун» надало письмові пояснення, в яких зазначає, що позовні вимоги пов`язані зі строковим трудовим договором, що діяв з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, тому аргументація позивача з посиланням на період з 08 лютого

2017 року по 31 грудня 2022 року є необґрунтованою. Протягом дії строкового трудового договору позивач не здійснив фіксування порушення його трудових прав та не звертався з останнім для відповідного оформлення до відповідача та/або до інших третіх осіб. Позивач та інші працівники не зверталися до відповідача із заявами на проведення перевірки температурних санітарних норм повітря, з проханням використовувати для обігріву додаткову техніку, не вимагав скорочення робочого дня відповідно до норм законодавства України. На адресу відповідача не надходили будь-які скарги, заяви, повідомлення про проведення перевірки з боку державних органів, у тому числі з Державної служби України з питань праці. Позивачем не надано письмові, речові та електроні докази, а наявні фотографії не можуть встановити причинно-наслідковий зв`язок з приміщенням диспетчерської та/або з порушенням, про яке вказує позивач. На підтвердження факту дбайливого ставлення до організації умов праці відповідач надав копію видаткової накладної, за якою відповідачем було здійснено закупівлю спеціальних конверторів - обігрівачів у жовтні 2022 року для приміщень житлово-експлуатаційної організації в житловому комплексі. (а.с.80-82)

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані сторонами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадженням, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи та прийняті судом, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.

Судом установлено, що наказом ТОВ «Комфорт-Таун» від 21 грудня 2022 року № 127-к «Про звільнення з роботи в зв`язку зі скороченням» ОСОБА_1 звільнено 31 грудня

2022 року з посади диспетчера в зв`язку зі скороченням штатного розпису на підставі п. 1

ст. 40 КЗпП України (а.с. 7).

01 січня 2023 року між ТОВ «Комфорт-Таун» та ОСОБА_1 укладено трудовий договір № 9 (а.с. 8, 49-50), в якому сторони обумовили, що: договір набирає чинності з дня його укладення працівником і роботодавцем (або з дня фактичного допущення працівника до роботи з відома або за дорученням роботодавця або його представника). Договір є строковим (п. 2.1.); договір укладено з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року (п. 2.2.); дата початку роботи з 01 січня 2023 року (п. 2.3.); працівник, за угодою сторін, виконує диспетчерські функції згідно трудових вимог роботодавця та відповідно до графіку роботи на території і в приміщенні ЖК «Централ Парк». Оплата праці проводиться два рази на місяць з урахуванням роботи у нічний час. (п. 3.1.).

15 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Комфорт-Таун» із заявою про розірвання строкового трудового договору № 9 (а.с. 9), в якій просив розірвати строковий трудовий договір № 9 з його ініціативи та звільнити його з посади диспетчера відповідно до ч. 1 ст.39 КЗпП України на підставі порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного та трудового договору № 9 з 30 січня 2023 року. У заяві ОСОБА_1 посилався на те, що температура приміщення диспетчерської ЖК «Централ Парк» не відповідає санітарним нормам законодавства України. Зокрема, 11 січня 2023 року температура в приміщенні відповідно до показань спиртового термометру в зоні робочого місця становила 12°С. Максимальна температура в приміщенні становила 18,5°С.

Наказом ТОВ «Комфорт-Таун» від 25 січня 2023 року № 11-к у зв`язку із закінченням строку дії строкового трудового договору з працівниками для додаткового обслуговування ЖК «Централ Парк» з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року, ОСОБА_1 звільнено з роботи 31 січня 2023 року в зв`язку із закінченням строку дії строкового трудового договору, який було укладено з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року для виконання диспетчерських функцій в ЖК «Централ Парк». Підстава: строковий трудовий договір від 01 січня 2023 року № 09 (а.с. 11, 51).

Листом від 30 січня 2023 року № 46/1 ТОВ «Комфорт-Таун» повідомило ОСОБА_1 про те, що 15 січня 2023 року на електрону адресу Товариства надійшла копія заяви від 15 січня 2023 року про розірвання строкового трудового договору. На заяву від 15 січня

2023 року не накладено електронний цифровий підпис автора, тому Товариство позбавлене можливості перевірити цілісність електронного документа та ідентифікувати його автора. З огляду на викладене у Товариства відсутні повноваження по розгляду отриманого листа в порядку, визначеному чинним законодавством України, та вимушене повернути без розгляду (а.с. 12).

ТОВ «Комфорт-Таун» разом із відзивом надало: копію наказу від 07 лютого 2017 року

№ 11-к, згідно якого ОСОБА_1 прийнято на посаду диспетчера за сумісництвом (а.с. 32); копію наказу від 27 квітня 2017 року № 46-к, відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено з посади диспетчера за сумісництвом 28 квітня 2017 року за угодою сторін, п. 1 ст. 36 КЗпП України (а.с. 33); копію наказу від 28 квітня 2017 року № 47-к, згідно якого ОСОБА_1 прийнято на посаду диспетчера за основним місцем роботи з 03 травня 2017 року (а.с. 34); копію протоколу № 1 загальних зборів співвласників ОСББ «Централ Парк» від 30 жовтня 2022 року (а.с. 35-44); копію витягу з наказу № 37-од від 31 жовтня 2022 року «Про скорочення штатного розпису та чисельності працівників товариства з 31 грудня

2022 року» (а.с. 45), згідно якого наказано скоротити з 31 грудня 2022 року ОСОБА_1 - диспетчера; повідомлення про скорочення, отримане ОСОБА_1 01 листопада 2022 року (а.с. 46); копію витягу з наказу № 127-к від 21 грудня 2022 року про звільнення з роботи в зв`язку зі скороченням, яким ОСОБА_1 звільнено 31 грудня 2022 року з посади диспетчера в зв`язку зі скороченням штатного розпису, п. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 47); копію витягу з наказу № 133-к від 30 грудня 2022 року, згідно з яким ОСОБА_1 прийнято по строковому трудовому договору з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року для виконання диспетчерських функцій в ЖК «Централ Парк». Підстава: строковий трудовий договір від 01.01.2023 р. № 09 (а.с. 48).

ОСОБА_1 разом із відповіддю на відзив надано: виписку за рахунком за період з 10 квітня 2020 року по 12 травня 2020 року (а.с. 65-66); копію заяви про надання відпустки від 07 травня 2020 року (а.с. 67); копію заяви про надання відпустки від 13 квітня 2020 року

(а.с. 68).

ТОВ «Комфорт-Таун» разом із письмовими поясненнями надало: копію видаткової накладної № 3609999 від 15 жовтня 2021 року про придбання конвекторів Saturn ST-HT8667 (а.с. 83); пояснювальну записку головного інженера ОСОБА_3 , в якій зазначено, що під час надання послуг у ЖК «Централ Парк» задля обігріву приміщень Житлово-експлуатаційної організації, були передані конвектори - обігрівачі SATURN ST-HT8667 (як додаткове обладнання задля підтримання належної температури приміщення). Обігрівачі знаходились в робочому стані (нові), ними користувалися працівники на власний розсуд за необхідністю (а.с. 84); лист ТОВ «Охоронна компанія «Архангел Груп» № 3 від 17 травня 2023 року про те, що ТОВ «Охоронна компанія «Архангел Груп» надавало послуги з охорони у житловому комплексі «Central Park». Протягом січня 2023 року температурні норми повітря в місцях загального користування житлового комплексу та в приміщеннях житлово-експлуатаційної організації відповідали вимогам чинного законодавства України. Працівники ТОВ «Охоронна компанія «Архангел Груп» знаходились у належних та безпечних умовах праці. Заяв та скарг від працівників з приводу неналежних умов праці та порушення температурного режиму до товариства не надходило (а. с. 86).

Відповідно до частини першої статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).

У п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України передбачено, що підставами припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постановах Верховного Суду від 12 вересня 2018 року у справі № 753/16193/16-ц (провадження № 61-24657св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 761/27037/17-ц (провадження № 61-44171св18) зроблено висновок, що підстави припинення трудового договору встановлено статтею 36 КЗпП України. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункт 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не поставила вимогу про їх припинення. На цій підставі може бути припинений тільки строковий трудовий договір, укладений як строковий відповідно до закону. Якщо ж строковий трудовий договір укладено всупереч правилам статті 23 КЗпП України, то умова про строк є незаконною. Трудовий договір у такому разі вважається укладеним на невизначений строк, і він не може бути припинений у зв`язку із закінченням строку. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договору. У цей же час він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частини першої статті 36 КЗпП України.

Верховний Суд у постанові від 19 травня 2021 року у справі № 591/5815/18 (провадження № 61-5154св20) зробив висновок про те, що звільнення на підставі пункту 2 частини першої статті 36 КЗпП за закінченням строку дії трудового договору не вважається звільненням з ініціативи роботодавця, підстави якого передбачені статтями 40, 41 КЗпП України.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Згідно ч.1 ст. 39 КЗпП України строковий трудовий договір (пункти 2 і 3 статті 23) підлягає розірванню достроково на вимогу працівника в разі його хвороби або інвалідності, які перешкоджають виконанню роботи за договором, порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного або трудового договору та у випадках, передбачених частиною першою статті 38 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 16 червня 2022 року в справі № 211/5625/19 (провадження № 61-5942св21) зазначено, що «розірвання трудового договору за частиною третьою статті 38 КЗпП України є різновидом припинення трудових відносин в односторонньому порядку. Для припинення трудового договору за цією підставою має значення, чи мали місце порушення з боку роботодавця законодавства про працю чи умов колективного чи трудового договору, а також письмово викладена ініціатива працівника з наміром припинити трудові відносини, що доведена до відома роботодавця в установленому законом порядку. Отже, при вирішенні трудового спору щодо припинення трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України визначальним є те, чи мали місце порушення трудового законодавства зі сторони роботодавця стосовно працівника на момент подання таким працівником заяви про звільнення на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України. Особливістю розірвання трудового договору на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України є те, що працівник має право самостійно визначити строк розірвання трудового договору. Роботодавець може не погоджуватись з тим, що мають місце порушення, які відповідно до частини третьої статті 38 КЗпП України є підставами для розірвання трудового договору за ініціативою працівника у строки, визначені останнім, що, у свою чергу, свідчить про виникнення трудового спору. За змістом статті 38 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи працівника і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до розірвання цього договору і які працівник визначає самостійно. У разі якщо вказані працівником причини звільнення - порушення роботодавцем трудового законодавства (частина третя статті 38 КЗпП України) - не підтверджуються або роботодавцем не визнаються, останній не вправі самостійно змінювати правову підставу розірвання трудового договору. При незгоді роботодавця звільнити працівника із підстав, передбачених частиною третьою статті 38 КЗпП України, останній може відмовити у розірванні трудового договору, але не вправі розірвати цей договір з інших підстав, які працівником не зазначалися».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 червня 2023 року у справі № 182/1207/21 (провадження № 61-2375св23) зазначено, що: «для висновку про наявність підстав для звільнення працівника на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України доказуванню підлягає факт існування порушень роботодавцем трудового законодавства стосовно працівника на момент подання ним такої заяви про звільнення».

Згідно зі статтею 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40, пункті 6 частини першої статті 41 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку; у разі призову або вступу на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу (пункт 3 статті 36) - у розмірі двох мінімальних заробітних плат; внаслідок порушення роботодавцем законодавства про працю, колективного чи трудового договору, вчинення мобінгу (цькування) стосовно працівника або невжиття заходів щодо його припинення (статті 38 і 39) - у розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку; у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, - у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

У разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону (ч. 3 ст. 235 КЗпП України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги (ст. 13 ЦПК України).

Диспозитивність - один з базових принципів судочинства, керуючись яким, позивач самостійно вирішує, які позовні вимоги заявляти. Суд позбавлений можливості формулювати позовні вимоги замість позивача. Якщо особою заявляється належна позовна вимога, яка може її ефективно захистити, суди не повинні відмовляти у її задоволенні виключно з формальних міркувань. Така відмова призведе до необхідності особи повторно звертатись до суду за захистом своїх прав (які при цьому могли бути ефективно захищені), що невиправдано затягне вирішення справи по суті (див. пункт 118 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року в справі № 914/2350/18 (914/608/20) (провадження № 12-83гс21).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1. ст. 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Звертаючись з даним позовом до суду, ОСОБА_1 посилався на те, що наказом

ТОВ «Комфорт Таун» № 11-к від 25 січня 2023 року його звільнено з роботи 31 січня 2023 року в зв`язку із закінченням строку дії строкового договору. Позивач вважає, що відповідачем порушено умови строкового трудового договору, законодавство про охорону праці та КЗпП України, оскільки під час виконання трудових обов`язків температура повітря в диспетчерській була нижче норми, відповідач своїми діями штучно створив умови порушення «температурних санітарних норм повітря» в приміщенні диспетчерської служби ЖК «Централ Парк». У зв`язку з цим 15 січня 2023 року позивач був вимушений звернутися до

ТОВ «Комфорт Таун» із заявою про розірвання строкового трудового договору № 9 з власної ініціативи, у якій просив звільнити його з посади диспетчера відповідно до ч. 1 ст. 39 КЗпП України через порушення роботодавцем законодавства про працю. На переконання позивача, доказом, який підтверджує порушення роботодавцем температурних санітарних норм повітря, є фотографія спиртового термометра з температурою 12°С. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить: визнати формулювання наказу ТОВ «Комфорт Таун» №11-к від 25 січня 2023 року відносно звільнення ОСОБА_1 таким, що не відповідає чинному законодавству; зобов`язати ТОВ «Комфорт Таун» змінити формулювання наказу відповідно до заяви ОСОБА_1 про розірвання строкового трудового договору від 15 січня 2023 року з посиланням на відповідну статтю закону; зобов`язати ТОВ «Комфорт Таун» негайно виплатити ОСОБА_1 всю суму вихідної допомоги відповідно до закону; зобов`язати

ТОВ «Комфорт Таун» негайно виплатити та нарахувати середню заробітну плату за весь час затримки вихідної допомоги по день фактичного розрахунку.

Судом установлено, що 01 січня 2023 року між ТОВ «Комфорт-Таун» та ОСОБА_1 укладено строковий трудовий договір № 9, у п. 2.2. якого сторони визначили, що договір укладено з 01 січня 2023 року по 31 січня 2023 року. Наказом ТОВ «Комфорт-Таун»

від 25 січня 2023 року № 11-к ОСОБА_1 звільнено з роботи 31 січня 2023 року у зв`язку із закінченням строку дії строкового трудового договору.

Суд враховує, що припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Свою волю на укладення строкового трудового договору він уже виявив, коли писав заяву про прийняття на роботу за строковим трудовим договору. Водночас він виразив і волю на припинення такого трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений. Власник також не зобов`язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Таким чином, підписавши 01 січня 2023 року строковий трудовий договір № 9, ОСОБА_1 виявив свою волю на припинення цього трудового договору після закінчення строку, на який він був укладений - 31 січня 2023 року, тим самим він погодився зі звільненням на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України після закінчення строку трудового договору.

За таких обставин відсутні підстави для визнання формулювання наказу ТОВ «Комфорт Таун» №11-к від 25 січня 2023 року відносно звільнення ОСОБА_1 таким, що не відповідає чинному законодавству. Тому суд відмовляє у задоволенні цієї позовної вимоги ОСОБА_1 .

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ТОВ «Комфорт Таун» змінити формулювання наказу відповідно до заяви ОСОБА_1 про розірвання строкового трудового договору від 15 січня 2023 року з посиланням на відповідну статтю закону суд вважає за необхідне зазначити наступне.

ОСОБА_1 обґрунтовує порушення своїх трудових прав тим, що в робочий час температура повітря в диспетчерській була істотно нижча норми. Позивач вказує, що такі неналежні умови праці, пов`язані з порушенням температурних санітарних норм повітря в приміщенні диспетчерської служби ЖК «Централ Парк», були зумовлені саме неправомірними діями відповідача.

Суд оцінює такі аргументи критично, оскільки позивач на підтвердження вказаних обставин посилається на показники спиртового термометра, фотографія якого міститься у заяві про розірвання строкового трудового договору № 9 (а.с. 9, 10). При цьому позивач стверджує, що температура в приміщенні відповідно до показань спиртового термометра в зоні робочого місця становила 12°С.

Оцінюючи цей доказ, суд вважає, що фотографія спиртового термометра не може вважатися належним, допустимим та достатнім доказом порушення відповідачем температурних санітарних норм повітря в приміщенні диспетчерської служби ЖК «Централ Парк». Вказана фотографія не містить відомостей про місце і час вимірювання температури, відомостей про те, хто здійснював виміри температури, чи відбувалося таке вимірювання у приміщенні диспетчерської служби ЖК «Централ Парк» чи в іншому приміщенні. Як наслідок, вказана фотографія спиртового термометра не підтверджує доводів позивача про порушення відповідачем температурних санітарних норм повітря в приміщенні диспетчерської служби ЖК «Централ Парк».

До моменту подання заяви про розірвання строкового трудового договору від 15 січня 2023 року ОСОБА_1 не звертався до роботодавця зі скаргами на недотримання температурного режиму, не вимагав проведення атестації робочого місця на предмет дотримання температурного режиму.

Інших доказів на підтвердження доводів про те, що відповідач порушував температурні санітарні норми повітря в приміщенні диспетчерської служби ЖК «Централ Парк», позивач не надав.

При цьому суд враховує, що для висновку про наявність підстав для звільнення працівника за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, доказуванню підлягає факт існування порушень роботодавцем трудового законодавства стосовно працівника на момент подання ним такої заяви про звільнення.

Таким чином, ОСОБА_1 не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем умов строкового трудового договору, законодавства про охорону праці та КЗпП України.

Суд наголошує на тому, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин позовна вимога про зобов`язання ТОВ «Комфорт Таун» змінити формулювання наказу відповідно до заяви ОСОБА_1 про розірвання строкового трудового договору від 15 січня 2023 року з посиланням на відповідну статтю закону також є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

За матеріалами справи судом установлено, що ОСОБА_1 звільнено з роботи у зв`язку із закінченням строку дії строкового трудового договору, як це передбачено п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України). Виплата вихідної допомоги при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, статтею 44 КЗпП України не передбачена.

У зв`язку із цим позовна вимога ОСОБА_1 про зобов`язання ТОВ «Комфорт Таун» негайно виплатити ОСОБА_1 всю суму вихідної допомоги відповідно до закону є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Вимога позову ОСОБА_1 про зобов`язання ТОВ «Комфорт Таун» негайно виплатити та нарахувати середню заробітну плату за весь час затримки виплати вихідної допомоги по день фактичного розрахунку є похідною від вимоги про зобов`язання виплатити вихідну допомогу, тому у її задоволенні також слід відмовити з цих підстав.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом фактичні обставини і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «Комфорт-Таун» про розірвання строкового трудового договору №9 та виплату заробітної плати.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача в сплаченому при зверненні до суду розмірі.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 21, 23, 36, 38, 39, 44, 235 Кодексу законів про працю України, статтями 2-5, 8, 10-13, 76-81, 89, 141, 209, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт-Таун» (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Регенераторна, буд.4) про розірвання строкового трудового договору №9 та виплату заробітної плати - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: