Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2630/22
Номер провадження2/711/2245/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - Піковського В.Ю.

при секретарі - Пасічній Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - АТ КБ «ПРИВАТБАНК», через свого представника - Мазченко В.О., звернувся у Придніпровський районний суд м.Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 25.07.2011. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Формулярами та стандартними формами є «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи», які згідно до заяви отримані відповідачем для ознайомлення у письмовій формі.

Тож, підписавши заяву між сторонами, відповідно до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частинами 1,2 ст.1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка, банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1,2 глави71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом.

Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці довідкою про зміні умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Для користування кредитним рахунком відповідач отримала кредитну картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000,00 грн.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.2.3, 2.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно п.2.1.12.3.

Таким чином відповідач зобов`язалася здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.

Але у процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку.

Зазначено, що у порушення умов договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала.

У редакції Умов та Правил, що почала діяти з 01.03.2019 відповідно до п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення клієнтом зобов`язань з погашення кредиту, клієнт зобов`язаний сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого у строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України, встановлюються за домовленість сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі:

86,4% - для картки «Універсальна»;

84,0% - для картки «Універсальна голд».

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 14.03.2022 має заборгованість 31140,26 грн., яка складається з наступного: 26667,69 грн. - заборгованість за тілом кредиту (26667,69 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту); 4472,57 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ КБ «Приватбанк».

Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 140 грн. 26 коп., а також судові витрати у розмірі 2 481 грн. 00 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2022 року, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Піковський В.Ю. визначений для розгляду судової справи №711/2630/22.

Ухвалою суду від 01.07.2022 справу прийнято до провадження та призначене судове засідання. Дана цивільна справа визнана судом малозначною і розглядається в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. Крім того, сторони заперечень щодо такого порядку розгляду справи не надали.

За результатами розгляду даної справи, судом 19.12.2022 ухвалено заочне рішення, яким задоволено позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором №б/н від 25.07.2011: 26 667 грн. 69 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 4 472 грн. 57 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, а також судовий збір в розмірі - 2 481 грн. 00 коп., а всього - 33 621 грн. 26 коп.

Після усунення недоліків, представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Федасюк А.А. подано заяву про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення, яку 06.02.2023 ухвалю Придніпровського районного суду м. Черкаси задоволено. Поновлено строк на подання

23.03.2023 ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси скасовано заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.12.2022 по даній справі та призначено її до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

10.07.2023 представником позивача АТ КП «ПРИВАТБАНК» Меркуловою В.В. подано відзив про перегляд заочного рішення в якому просить суд задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі.

Відповідачем відзив на позовну заяву не подано.

У судове засідання представник позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за довіреністю Гласун Я.О. не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи судом повідомлялася у встановленому законом порядку. У матеріалах позову наявне клопотання від 10.08.2023, в якому висловлено прохання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 та її адвокат Федасюк А.А. не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи судом повідомлялися у встановленому законом порядку. У матеріалах позову наявне клопотання адвоката Федасюк А.А. від 03.03.2023, в якому просить подальший розгляд справи проводити без участі відповідача та її представника. Обґрунтування викладені у заяві про перегляд заочного рішення підтримують в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судове засідання з розгляду справи було призначене на 14.09.2023, проте, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, судове засідання з розгляду справи не проводилось, а розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ч.13 ст.7, ч.9 ст.10, ст.11, ч.2 ст.247 ЦПК України, внаслідок чого, відповідно встановлених приписів ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення у його вступній частині зазначено не дату судового засідання, на яку було призначено судовий розгляд (14.09.2023), а дату складання повного тексту рішення 27.09.2023 (враховуючи календарні вихідні та навантаження), що відповідає правовій позиції, сформованої Об`єднаною Палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 05.09.2022 у справі №1519/2-5034/11.Положення ЦПК України дає можливість, з метою економії процесуального часу та забезпечивши права сторін по справі, здійснити розгляд справи в письмовому провадженні, що було забезпечено в даному випадку, підстав неможливості переходу до розгляду справи в даному порядку не встановлено.

Враховуючи думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 25.07.2011 між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір.

Як вбачається з копії анкети-заяви від 25.07.2011, що наявна у матеріалах справи, у ній наявні наступні відомості: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки та особистим підписом засвідчив, що «Я згідна х тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його Умовами, я зобов`язуюсь виконувати вимоги Умов та Правил надання банківський послуг, а також ознайомлюватись з їх змінами на сайті Банку».

Жодним чином відповідач не довів, що анкета-заява підписана не ним.

Судом також встановлено, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме, - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами у межах встановленого кредитного ліміту.

Між тим, відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, який досліджено у судовому засіданні. Отже, як вважає суд, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином.

Варто зазначити, що відповідно до виписки з карткового рахунку, чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитиний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримувала кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).

При цьому, на думку суду, відсутні підстави вважати надані позивачем: виписка по рахунку та розрахунок заборгованості, а також відомості про встановлені ліміти, зокрема і за ініціативою позичальника, - неналежними доказами, оскільки сам відповідач не скористався правом спростувати належними та допустимими доказами доводи позивача. Також відповідачем не було подано до суду заяву (клопотань) про призначення по справі судово-економічної експертизи, почеркознавчої експертизи в обґрунтування своїх заперечень проти позову.

Слід зазначити, що анкета-заява позичальника містить всі умови, з якими відповідач погодився і, які дають підстави вважати, що між сторонами мали місце кредитні правовідносини.

Відповідно до розрахунку позивача, який суд визнає належним та допустимим доказом, станом на 14.03.2022 внаслідок порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором № б/н від 25.07.2011 та несвоєчасною сплатою належних платежів, за відповідачем утворилася заборгованість 31 140,26 грн., яка складається з наступного: 26 667,69 грн. - заборгованість за тілом кредиту (26667,69 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту); 4 472,57 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, враховуючи норми ст.13 ЦПК України та на підставі досліджених доказів. На даний час відповідач заборгованість за договором не погасив, що є порушенням законних прав АТ КП «ПРИВАТБАНК».

Як визначено ст.55 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Як передбачено ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Загальні положення про договір визначені розділом ІІ гл.52 Цивільного Кодексу України.

Відповідно до положень ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На час розгляду справи договір № б/н від 25.07.2011 недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний.

У ході розгляду даної справи не знайшли свого підтвердження доводи сторони відповідача, зокрема не спростовано розрахунок заборгованості наданий позивачем, судово-економічні, почеркознавчі експертизи по справі не призначалися. Крім того, при підписанні анкети-заяви від, слід вважати, що між відповідачем та банківською установою виникли кредитні правовідносини. Разом з тим, відповідачу було відкрито рахунок та надано позивачем можливість користуватися грошовими коштами, картковим рахунком за допомогою кредитної картки. З розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідача вбачається, що позивачем надано позичальнику обумовлені кредитним договором кошти, вона вказаними коштами користувалася, навіть частково їх погашала, що підтверджується наявністю руху коштів на балансі карткового рахунку відповідача.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову у межах заявлених позовних вимог, а тому, до стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає заборгованість за договором № б/н від 25.07.2011 у розмірі - 31 140 грн. 26 коп.

Доводи, на які посилається відповідач, через свого представника, не є тими, які б давали підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ст.141 ЦПК України згідно із якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено у повному обсязі, то із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 481 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 141, 259, 265, 268, 273, 274, 277, 279 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д,) заборгованість за договором №б/н від 25.07.2011: 26 667 грн. 69 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 4 472 грн. 57 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, а також судовий збір в розмірі - 2 481 грн. 00 коп., а всього - 33 621 грн. 26 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: В. Ю. Піковський