Провадження номер 2-з/205/586/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Курбанова Н.М., розглянувши заяву Дніпровської міської радипро забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

22.09.2023 р. Дніпровська міська рада звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 , Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради, Адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 про визнання дій незаконними та скасування рішень, визнання недійсним свідоцтва про право власності та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння.

Одночасно з позовом позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), загальною площею 41,3 кв.м., заборони державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством).

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначив, що предметом цього позову є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 . Із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Дніпровській міській раді стало відомо, що квартира АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_1 , на підставі договору іпотеки від 04.12.2021 р. № 2995, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. (номер запису про право власності: 45456231). Первісна реєстрацію права власності на спірну квартиру було проведено за ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради 12.11.2020 р. реєстраційний № 51 Л-20 (номер запису про право власності: 39326733, внесений 19.11.2020 р. державним реєстратором виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Зайцевим А.В.). Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою В.О. 21.12.2020 р. внесено відомості про припинення права власності (номер рішення: 55830842). У подальшому 21.12.2020 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу, який було посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Агеєнко В.О. (номер запису про право власності: 39823894). 08.07.2021 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Сеідовою В.О. та зареєстровано в реєстрі за номером: 2995. Цей договір укладено для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за договором позики б/н від 28.07.2021 р. у розмірі 520 755,00 грн. 01.12.2021 р. приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Деллаловим А.О. було зареєстровано право власності на спірну квартиру за ОСОБА_5 , на підставі вищенаведеного договору іпотеки. Оскільки спірне нерухоме майно було вже декілька разів відчужено та змінило власників, у подальшому може бути відчужене відповідачем та може змінити власника, що у подальшому може покласти на позивача тягар повернення майна від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. Арешт же вказаного нерухомого майна та заборона вчиняти дії відносно нього на час вирішення справи забезпечать його гарантоване збереження у відповідача ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням.

Дослідивши матеріали справи, заяви про забезпечення позову, суд вважає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. До яких серед інших належить накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Предметом спору є визнання дій незаконними та скасування рішень, визнання недійсним свідоцтва про право власності та витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння, зокрема квартири що є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Між сторонами дійсно існує спір, за вирішенням якого позивач звернувся до суду з вказаним позовом, а невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження майна, внаслідок чого може бути істотно ускладнене чи взагалі унеможливлене виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того суду звертає увагу, що вид забезпечення позову у виді арешту майна та заборони вчиняти певні дії не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача ОСОБА_5 , оскільки нерухоме перебуває у її володінні, а обмежується лише будь-яка можливість відчуження його.

Слід зазначити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на зазначене вище майно та заборона вчиняти певні дії до ухвалення рішення у справі не порушує законні права та інтереси відповідача. Останній не позбавлений права у будь-який момент звернутися до суду за скасуванням заходів забезпечення позову та навести свої доводи з цього приводу, які будуть предметом ретельного дослідження суду.

Керуючись ст.ст. 149-151 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпровської міської радипро забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), загальною площею 41,3 кв.м.

Заборонити державному реєстратору вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством)щодо квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101), загальною площею 41,3 кв.м.

Копію ухвали направити відділу реєстрації майнових прав Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради за адресою: м.Дніпро, вул. Старокозацька, б.58, кабінет 213, ел. адреса: - для виконання.

Копію ухвали, відповідно до ч. 2ст. 157 ЦПК України, до відома направити заявнику та відповідачам.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала, постановлена без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Курбанова Н. М.