Справа №442/4383/23
Провадження №2/442/952/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Томан Р.М.,

в місті Дрогобичі у відкритому судовому засіданні, розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 442/4383/23 за позовом ОСОБА_1 до Дрогобицької міської ради Львівської області про встановлення факту родинних відносин,

встановив:

Позивачка звернулася до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є для неї родичкою п`ятого ступеня споріднення - двоюрідною тіткою.

В обґрунтування позову покликається на те, що у її двоюрідної тітки ОСОБА_2 не було своєї сім`ї. Заявниця допомагала їй у веденні господарства, в останні роки життя часто доглядала за нею, а після смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_2 , поховала її за свої кошти, що підтверджується довідкою виконкому Медвежанської сільської ради від 22.01.2020 року № 33.

За життя ОСОБА_2 заповіту не складала. Після її смерті ОСОБА_1 як спадкоємець п`ятої черги спадкування за законом вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, листом нотаріуса № 191/01-16 від 14.09.2020 їй повідомлено в зв`язку з тим, що на підставі наявних у спадковій справі документів неможливо встановити родинні відносини між нею і померлою ОСОБА_2 та роз`яснено про можливість звернення до суду для встановлення факту родинних відносин.

Підставою для звернення із даною позовною заявою в порядку позовного провадження стало постановлення ухвали Дрогобицького міськрайонного суду від 15.08.2022 про залишення без розгляду цивільної справи, яка розглядалася в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, за участю заінтересованих осіб: приватного нотаріуса Момот Марії Олександрівни та Дрогобицької міської ради, оскільки, між сторонами існує спір про право.

Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 26.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, про що повідомити сторони, встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, пред`явлення зустрічного позову. Також, позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Призначено підготовче судове засідання на 23.08.2023.

Ухвалою від 23.08.2023 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду на 13.09.2023.

Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутності та підтримання позову.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, з приводу вирішення справи поклався на думку суду.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261- 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (стаття 1258 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи і часом її відкриття є день її смерті.

У відповідності до вимог ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Положеннями ч. 1 ст. 1296 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до вимог ч.2 ст.1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що під час вирішення питання, хто є спадкоємцями за законом, необхідно враховувати такі юридичні факти, як: родинні відносини (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця.

Ступінь споріднення визначається кількістю народжень, що пов`язують між собою двох осіб, які перебувають у родинних відносинах.

Відповідно до пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Згідно з листом ВСУ від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», до заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положеннями статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Медвежа Дрогобицького району Львівської області, про що свідчить Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

Встановлення факту родинних відносин позивача із ОСОБА_2 необхідно їй для отримання спадщини, оскільки визнання того факту, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є для неї родичкою п`ятого ступеня споріднення - двоюрідною тіткоюпризводить до визнання позивача спадкоємцем за законом.

Встановлення вказаного факту має визначені юридичні наслідки, що виражаються в отриманні статусу спадкоємця.

Родинні відносини (споріднення) - кровний зв`язок між людьми, з наявністю якого закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків. Правове значення має як пряме споріднення так і не пряме (бокове), коли родинні зв`язки виникають за наявності спільного пращура (родоначальника).

Про наявність родинних відносин свідчать надані до суду Свідоцтво про народження ОСОБА_1 серія НОМЕР_2 , Свідоцтво про укладення шлюбу ОСОБА_1 Серія НОМЕР_3 , Свідоцтво про одруження серія НОМЕР_4 , Архівною довідкою від 04.09.2020 № 1-23.

Факт родинних відносин між позивачем та ОСОБА_2 підтверджується й Довідкою, що саме позивач здійснила поховання померлої тітки.

В своїй сукупності зазначені докази вказують на факт родинних відносин позивачки та ОСОБА_2 , а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є для неї родичкою п`ятого ступеня споріднення - двоюрідною тіткою.

Натомість відповідачем не спростовано показів позивача та відомостей, наявних в матеріалах справи.

Відповідно до частини другої статті 77, частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено факт родинних відносин із ОСОБА_2 , а саме, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є для неї родичкою п`ятого ступеня споріднення - двоюрідною тіткою.

Отже, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись частиною 6 статті 259, статтями 263-265, 268 ЦПК України,

ухвалив:

Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є для ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , родичкою п`ятого ступеня споріднення - двоюрідною тіткою.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Б. Нагірна