КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/2729/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року

Київський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

за участі:

- відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою

Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК»

до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» 18.05.2023 року звернулося до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № від 28.07.2021 року, яка станом на 22.03.2023 року становить 230265,50 грн., що складається з: заборгованості за тілом кредиту (в тому числі прострочена) 175906 гривень 29 копійок; заборгованості за річними відсотками (в тому числі прострочена) - 10 гривень 06 копійок; заборгованості за щомісячними відсотками (в тому числі прострочена) 54349 гривень 15 копійок, а також стягнення судових витрат, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору кредиту.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, цивільну справу за вказаним позовом розподілено судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 05.06.2023 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено дату, час і місце проведення судового засідання.

У судове засідання призначене на 25 вересня 2023 року представник позивача не з`явився, однак у позові зазначив про здійснення розгляду справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання, призначене на 25 вересня 2023 року з`явився до судового засідання та визнав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання, призначене на 25 вересня 2023 року не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.

Щодо сповіщення відповідачки ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно з відповіддю з відділу адресної довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

За наслідком встановленого зареєстрованого місця проживання відповідача, уся судова кореспонденція суду, у тому числі копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позовної заяви з додатками до неї, судові повістки, скеровувались судом разом з рекомендованим поштовим повідомленням про відправлення поштової кореспонденції на ім`я ОСОБА_2 за вказаною адресою місця реєстрації, яка була повернута на адресу суду з відміткою про вручення 29.08.2023 року.

Пунктом 1 частини 8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

За наслідком викладеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлена про дату, час і місце проведення судового засідання, однак не з`явилась без поважних причин, не скориставшись процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву у визначений судом в ухвалі суду від 05.06.2023 року п`ятнадцятиденний термін з дня отримання копії ухвали суду про відкриття провадження по справі та копії позовної заяви.

При викладених підставах, судом було ухвалено провести розгляд справи в судовому засіданні 25.09.2023 року за наявною явкою сторін по справі.

Приймаючи належне повідомлення сторін по справі та заслухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «ФК «ЦФР» з анкетою-заявою на отримання послуг, в якій надав згоду на обробку всіх персональних даних ТОВ «ФК «ЦФР» та його контрагентам, шляхом її підписання.

28.07.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №.

За умовами вказаного договору, ОСОБА_1 отримує за цим договором наступні грошові кошти: 150 000,00 грн. в якості кредиту; 2 000,00 грн. страховий платіж; 659,00 грн. оплата за електронний ключ доступу; 1 299,00 оплата за електронний ключ доступу; 43 200,00 страховий платіж; 1 900,00 страховий платіж. В цілому за договором, ОСОБА_1 отримав у кредит грошові кошти в сумі 203 558,00 грн., строком на 36 місяців.

Підписуючи договір ОСОБА_1 підтвердив, що повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, передбачені ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 6, 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою інформацією.

В подальшому, ОСОБА_1 підписано Паспорт кредиту №5535174, який містить інформацію про: контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника; орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту для споживача; порядок повернення кредиту; додаткову інформацію; важливі правові аспекти.

Відповідно до паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» за № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 надано кредит в розмірі 203558 гривень 00 копійок, строком виконання в 36 місяців, зі сплатою 3% від суми кредиту, як початковий відсоток; щомісячним процентом від суми кредиту 3% від суми кредиту; загальним річним процентом 0.01% від суми боргу за договором; річним процентом на пільговий період - 0.00% від суми боргу за договором; з визначеною реальною річною процентною ставкою 72,04%, та повідомленою орієнтовною загальною вартістю кредиту для позичальника за весь строк кредитування в сумі 423 433,95 грн.

Також, 28.07.2021 року між ОСОБА_2 та ТОВ «ФК «ЦФР» було підписано договір поруки №-П, відповідно до якого поручитель ОСОБА_2 поручається перед ТОВ «ФК «ЦФР» за виконання боржником ОСОБА_1 своїх обов`язків за кредитним договором (включно з усіма змінами до нього), укладеним з Кредитором.

Відповідно до п 1.3. укладенням цього договору Поручитель засвідчив факт власного ознайомлення з умовами кредитного договору та факт прийняття зазначених умов як умов договору, виконання обов`язків Боржника за яким забезпечується порукою Поручитель. Укладенням цього договору Поручитель надав свою згоду на таку, що може виникнути у майбутньому, зміну зобов`язання, забезпеченого встановленою цим договором порукою (внаслідок чого може збільшити або збільшиться обсяг Його відповідальності) (п. 1.4. договору поруки).

Згідно з п 4.1.1. договору, Поручитель відповідає перед Кредитором за порушення Боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним Боржник з Кредитором.

17.12.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу №171221, відповідно до якого зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» Суму Фінансування, а ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язується відступити АТ «ТАСКОМБАНК» Права Вимоги за Кредитними Договорами в обсязі та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно п.2.3. Договору відступлення права вимоги, відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від клієнта до фактора відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Прав Вимог згідно Додатку № 2, але не раніше здійснення оплати фактором згідно п. 3.1 цього Договору, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру прав вимог - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з наданою до суду випискою з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу №171221 від 17.12.2021 року, ТОВ «ФК «ЦФР» відступило та передало АТ «ТАСКОМБАНК» право вимоги у тому числі за кредитним договором №685535174 від 28.07.2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , поручителем якого є ОСОБА_2 , загальна сума заборгованості по якому становила 207620,65 грн.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що позивач АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі укладеного договору факторингу №171221 від 17.12.2021 року набуло право вимоги за кредитним договором № від 28.07.2021 року, укладеним з ОСОБА_1 , поручителем якого є ОСОБА_2 .

Позивачем до позову надано розрахунок заборгованості, відповідно до якого у відповідача ОСОБА_1 , станом на 22.03.2023 року загальна сума боргу за кредитним договором № від 28.07.2021 року становить в сумі 230265,50, з яких: заборгованості за тілом кредиту (в тому числі прострочена) 175906 гривень 29 копійок; заборгованості за річними відсотками (в тому числі прострочена) - 10 гривень 06 копійок; заборгованості за щомісячними відсотками (в тому числі прострочена) 54349 гривні 15 копійок.

У зв`язку з невиконанням умов договору, АТ «ТАСКОМБАНК» скерувало відповідне повідомлення-вимогу від 22.02.2023 року за вих. №3631/70.11 на ім`я ОСОБА_1 з вимогою про сплату суми заборгованості за кредитним договором за кредитним договором № від 28.07.2021 року.

Невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № від 28.07.2021 року, стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно положень ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду ( ч.1 ст.638 ЦК України).

Згідно зі ст.634 ЦК України, договір приєднання, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Якщо інше не встановлено законом, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитодавець самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, а в разі збільшення процентної ставки - поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки протягом 15 календарних днів, що настають за днем, з якого застосовується нова ставка.

У разі незгоди позичальника із збільшенням процентної ставки позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за договором у повному обсязі протягом 30 календарних днів з дня отримання повідомлення про збільшення процентної ставки. З дня погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі зобов`язання сторін за таким договором припиняються. При цьому до моменту повного погашення заборгованості, але не більше 30 календарних днів з дати отримання повідомлення про збільшення процентної ставки, застосовується попередній розмір процентної ставки.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен забезпечувати точне визначення розміру процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитодавець не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

5. Індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам:

1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в медіа або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс;

2) індекс повинен ґрунтуватися на об`єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів;

3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг.

У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі визначається максимальний розмір процентної ставки, що може бути застосований.

Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Досліджуючи подані до суду докази, судом встановлено, що між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем ОСОБА_1 належним чином укладено кредитний договір № від 28.07.2021 року, за умовами якого ОСОБА_1 отримав у кредит грошові кошти в сумі 203558,00 грн., які виплачені останньому належним чином.

Також судом встановлено, що позивачем АТ «ТАСКОМБАНК» належним чином набуто право вимоги за вищевказаним кредитним договором № від 28.07.2021 року.

Кредитний договір повністю або у частині недійсним не визнавався, отже вказаний договір є чинним, таким, що породжує права та обов`язки сторін, зокрема - обов`язок позичальника повернути отримані кредитні кошти, сплатити відсотки за користування такими коштами.

Отже, наведені обставини підтверджують факт звернення відповідача до банку та отримання ним кредитних коштів, що у свою чергу свідчить про виникнення між сторонами прав і обов`язків, які ґрунтуються на кредитних правовідносинах, врегульованих параграфом 2 глави 71 ЦК України «Кредит».

Також судом приймається, що між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачкою ОСОБА_2 належним чином було укладено договір поруки №-П від 28.07.2021 року, згідно з яким Поручитель відповідає перед Кредитором за порушення Боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним Боржник з Кредитором.

У відповідності до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. (ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як вбачається, у відповідності до п.4.3 договору поруки №-П від 28.07.2021 року, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого встановленою цим договором порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Таким чином, суд зазначає, що позичальник ОСОБА_1 та поручитель ОСОБА_2 , є відповідальними перед кредитором АТ «ТАСКОМБАНК», як солідарні боржники.

Відповідачами в порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України не надано жодних доказів на спростування вищенаведених обставин, зокрема сплату наявної заборгованості за договором, на що посилається позивач, як на підставу своїх вимог про стягнення заборгованості, надавши на підтвердження цих обставин належні, допустимі та достовірні докази.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи також визнання позову ОСОБА_1 , суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підлягають задоволенню, стягненню солідарно з відповідачів, у зв`язку з невиконанням умов кредитного договору № від 28.07.2021 року та ОСОБА_2 договору поруки № -П від 28.07.2021 року, підлягає на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість, яка станом на 22.03.2023 року, становить у загальному розмірі 230265,50 грн.

Ухвалюючи рішення суду в цій справі, судом враховується, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приймаючи задоволення позовних вимог, у відповідності до згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню у відшкодування сплачений останнім судовий збір у загальному розмірі 3545,00 грн. в рівних частках з кожного, тобто по 1772,50 грн.

На підставі вищевикладена керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 6, 81, 141, 263-265, 352, 354, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30; ) заборгованість за кредитним договором № від 28.07.2021 року, станом на 22.03.2023 року, у загальному розмірі 230 265 (двісті тридцять тисяч двісті шістдесят п`ять) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту (в тому числі прострочена) 175 906 (сто сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот шість) гривень 29 (двадцять дев`ять) копійок; заборгованості за річними відсотками (в тому числі прострочена) - 10 (десять) гривень 06 (шість) копійок; заборгованості за щомісячними відсотками (в тому числі прострочена) 54 349 (п`ятдесят чотири тисячі триста сорок дев`ять) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ) у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1772 (одна тисяча сімсот сімдесят дві) гривні 50 (п`ятдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, ) у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1772 (одна тисяча сімсот сімдесят дві) гривні 50 (п`ятдесят) копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Калініченко Л. В.