Справа № 206/2806/23
Провадження № 2/206/870/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

25.09.2023 Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання Лукінова Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, -

І. Стислий виклад позиції позивача.

Відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення позивач надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам, які повинні оплачувати дані послуги щомісяця. Між КП «Дніпроводоканал» та ОСОБА_1 встановилися фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно Рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20.04.1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал», абоненту відкрито особовий рахунок. Відповідно до розрахунку позивача сума заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де відповідальним квартиронаймачем є ОСОБА_1 , станом на 30.04.2023 складає 13060,65 грн. Крім того, позивач просив стягнути інфляційне збільшення суми боргу за період з 07.2018 року по 02.2022 у сумі 1647,61 грн. та 3% річних, що складає 210,29 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості, що позивач просить стягнути на свою користь складає 14918 грн. 55 коп. Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_1 - зареєстрований ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є власником.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

13.07.2023 ухвалою суду у даній справі відкрито провадження та призначено судове засідання.

28.08.2023 та 25.09.2023 до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

У судові засідання призначені 29.08.2023 та 25.09.2023 відповідач, повідомлений про дату та час судового засідання, не з`явився, в зв`язку із чим, за наявності підстав, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК Країни, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_1 уповноважений власник (зареєстрований 08.04.2013) за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 05 січня 2023 року (а.с.3).

КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради відповідно до положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надає фізичній особі - споживачу житлово-комунальні послуги, що полягають у водопостачанні і водовідведенні за його місцем проживання.

Відповідно до рішення № 526 Дніпропетровської міської ради від 20 квітня 1995 року про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг споживачам, переданим на обслуговування КП "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , у зв`язку з чим у останнього виник обов`язок вносити своєчасно і в повному розмірі плату за надані послуги по водопостачанню і водовідведенню.

Відповідно наданого розрахунку сума заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення станом на 30.04.2023 складає 13060 грн. 65 коп., індекс інфляції на суму боргу за прострочений період складає 1647 грн. 61 коп., та розмір 3% річних у сумі 210 грн. 29 коп. (а.с. 6).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»:

1)комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством;

2)споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу;

3)виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово -комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у певному обсязі (Постанова ВСУ від 30.10.2013р. по справі № 6-59цс13).

Крім того, ВСУ у своїй постанові від 20.04.2016 по справі № 6-2951цс15 роз`яснив, що, хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ним. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Отже, відсутність договору у разі фактичного користування послугою не дає підстав не оплачувати її або оплачувати лише частково.

Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком, зробленим колегією суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду у справі №210/5796/16-ц від 18.03.2019 року, і відповідно до ч.4ст.263 ЦПК України, є обов`язковим для всіх судів України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у частині другій статті 625 Цивільного кодексу України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утриманими грошовими коштами, що підлягають сплаті кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Вказаний правовий висновок викладений Верховним Судом України по справі № 6-68цс12 від 20.06.2012 р., по справі № 6-59цс13 від 30.10.2013 р., по справі № 6-2023цс15 від 16.12.2015р.

Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що відповідач свої зобов`язання по сплаті коштів за надані комунальні послуги не виконав, у позивача виникло право вимагати стягнення заборгованості у примусовому порядку, з урахуванням викладеного суд вважає звернення позивача з позовом до відповідач про стягнення заборгованості та судових витрат цілком обґрунтоване, та таке, що відповідає характеру та змісту цивільно-правових відносин.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684 грн., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 20, 68 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.22 Закону України «Про питну воду і питне водопостачання»,ст.ст.15,16,509,526,530,610,611,612,623ЦК України,ст.ст.2,4,1381,263,264,265,280-283ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення -задовольнити повністю.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (, п/р НОМЕР_3 в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» в м. Дніпропетровськ суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 14918 грн. 55 коп., з них 13060 грн. 65 коп. сума основного боргу, 210 грн. 29 коп. сума 3% річних та інфляційне збільшення суми боргу 1647 грн. 61 коп.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (, п/р НОМЕР_3 в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» в м. Дніпропетровськ сплачену суму судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його (її) проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: О.В. Поштаренко