ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., розглянувши матеріали заяви позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Комунальне підприємство «Фастівський комбінат комунальних підприємств» про визнання користувачами місця поховання, скасування дозволу на встановлення надмогильних споруд, заборону встановлення пам`ятнику та зобов`язання не чинити перешкод у встановленні надмогильної споруди, шляхом заборони встановлення пам`ятнику, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява позивачів, де вони просили забезпечити позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шляхом заборони ОСОБА_3 встановлення пам`ятнику на могилі їх сина ОСОБА_4 на Інтернаціональному кладовищі в м. Фастові на ОСОБА_5 до набрання рішенням суду у справі законної сили.

Заяву про забезпечення позову вмотивовано тим, що предметом позову у даній справі є визнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 користувачами місця поховання їх сина ОСОБА_4 , скасування дозволу від 21.03.2023 року, виданий ОСОБА_3 на встановлення надмогильних споруд на могилі ОСОБА_4 , заборона встановлення пам`ятнику ОСОБА_3 на могилі ОСОБА_4 та зобов`язання ОСОБА_6 не чинити перешкод позивачам у встановленні надмогильної споруди на могилі ОСОБА_4 . У випадку встановлення відповідачем пам`ятника на могилі сина позивачів це призведе до неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Розглядаючи заяву про забезпечення позову з наведених у ній підстав, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2-х днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Вимогами статті 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Поняття «законність» у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справах «Антріш проти Франції» та «Кушоглу проти Болгарії»).

Про необхідність досягнення справедливого балансу йдеться в ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Баланс не буде забезпечений якщо на особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Інакше кажучи, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. При цьому, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

За змістом позовної заяви вбачається, що предметом спору у даній справі є, зокрема, заборона встановлення ОСОБА_3 пам`ятнику на могилі ОСОБА_4 . При цьому, позивачі просять забезпечити їх позов шляхом заборони ОСОБА_3 встановлення пам`ятнику на могилі їх сина ОСОБА_4 на Інтернаціональному кладовищі в м. Фастові на ОСОБА_5 до набрання рішенням суду у справі законної сили.

Таким чином, обраний захід забезпечення позову є підміною рішення суду. Так у разі задоволення заяви про забезпечення позову, позивачами буде досягнуто мети майбутньої позовної заяви без вирішення спору по суті.

Крім того, як вбачається із листа Комунального підприємства «Фастівський комбінат комунальних підприємств» №08-11/119 від 18.09.2023 року, ОСОБА_6 повідомлено про те, що на даний час Фастівська міська рада тимчасово призупинила встановлення пам`ятника ОСОБА_4 до вирішення питання у судовому порядку.

Отже, стороною позивачів по цій справі не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову за запропонованим способом може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулися до суду саме у вказаній позовній заяві.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України та позиції Європейського суду з прав людини, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів сторони позивачів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявники просять вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151 - 153, 209, 210, 293, 294 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Комунальне підприємство «Фастівський комбінат комунальних підприємств» про визнання користувачами місця поховання, скасування дозволу на встановлення надмогильних споруд, заборону встановлення пам`ятнику та зобов`язання не чинити перешкод у встановленні надмогильної споруди, шляхом заборони встановлення пам`ятнику, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду відповідно до статей 354-355 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя: Осаулова Н.А.