КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про поновлення строку на апеляційне оскарження та

відкриття апеляційного провадження

22 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Голуб С.А., суддів: Слюсар Т.А., Таргоній Д.О., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 липня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, 29 серпня 2023 року відповідач звернулася з апеляційною скаргою із пропуском строків, встановлених статтею 354 ЦПК України.

Згідно із вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

У відповідності до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін 10 липня 2023 року, дата виготовлення його повного тексту судом не зазначена, копію рішення доставлено на електронну адресу відповідача, яка зазначена нею у відзиві на позовну заяву, - 28 липня 2023 року (а.с. 74), тоді як з апеляційною скаргою на це рішення остання звернулась 29 серпня 2023 року безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До апеляційної скарги додано заяву про поновлення пропущеного процесуального строку, яка обґрунтована тим, що 06 серпня 2023 року відповідачем було виявлено, що 10 липня 2023 року ухвалено рішення по даній справі № 752/10239/23, яке зареєстровано в ЄДРСР 28 липня 2023 року та оприлюднено 31 липня 2023 року. 07 серпня 2023 року відповідачем подано заяву про надіслання на її адресу належним чином засвідченої копії судового рішення, проте станом на подання апеляційної скарги жодної копії рішення від 10 липня 2023 року вона так і не отримала.

Зважаючи, що наведені вище обставини підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та узгоджуються з процесуальними нормами закону, а також відомостями, які перебувають у відкритому доступі в ЄДРСР, апеляційний суд, з огляду на принцип забезпечення права на апеляційний перегляд судового рішення, вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, тому він підлягає поновленню.

Згідно із пунктом 3 частини четвертої та частини п`ятої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Якщо апеляційна скарга подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення від сплати судового збору.

До апеляційної скарги ОСОБА_1 додала клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги з посиланням на те, що вона має трьох дітей: повнолітня 2003 р.н. є студенткою і немає самостійного заробітку та двоє малолітніх 2017 р.н. і 2022 р.н., з останньою із яких вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Жодних прибутків вона не має, окрім призначених державою щомісячних виплат на третю дитину у розмірі 860,00 грн, а утримувати дітей допомагають батьки. Звертає увагу, що з 12 листопада 2020 року по 21 листопада 2022 року у держави відносно неї утворилась заборгованість по заробітній платі й інших доходах, що підтверджується справою № 320/12740/23, яка знаходиться на розгляді в Київському окружному адміністративному суді. Ураховуючи вищевикладені обставини, матеріальне становище та наявність статусу багатодітної матері, у відповідача наявні підстави для звільнення від сплати судового збору.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статті 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Крім того, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї ж статті.

Встановлений статтею 8 Закону України «Про судовий збір» перелік умов, за яких особу може бути звільнено від сплати судового збору, є вичерпним.

Отже, положення статті 136 ЦПК, як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону України «Про судовий збір», що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 136 ЦПК та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону України «Про судовий збір», застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

При вирішенні питання щодо сплати судового збору майновий стан сторони має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Звертаючись до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, відповідач надала копії свідоцтв про народження дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , наказу Верховного Суду України від 17 листопада 2022 року про надання відпустки ОСОБА_1 по догляду за дитиною, договору про навчання дочки ОСОБА_2 у закладі вищої освіти від 24 січня 2022 року, ухвали Київського окружного адміністративного суду від 24 травня 2023 року про відкриття провадження в адміністративній справі.

Враховуючи, що при зверненні до суду з клопотанням про звільнення від сплати судового збору відповідачем були надані належні і допустимі докази на підтвердження її незадовільного матеріального становища, а саме: наявності на утриманні трьох дочок, одна з яких є повнолітньої, однак продовжує навчання, перебування у відпустці по догляду за найменшою дитиною до досягнення нею трирічного віку та наявності судового спору з роботодавцем щодо виплати заробітної плати, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у даній справі.

Отже, апеляційну скаргу подано до належного суду у встановлені законом строки, особою, яка має право на апеляційне оскарження. За формою і змістом відповідає статті 356 ЦПК України. Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для повернення апеляційної скарги, а так само відмови у відкритті апеляційного провадження відповідно до вимог статті 358 ЦПК України.

За змістом положень частини першої, третьої статті 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, в якій зазначає строк для подання учасниками справи відзиву на апеляційну скаргу та вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Керуючись статтями 127, 136, 359 - 361 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 10 липня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Венеція» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Надіслати учасникам справи разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів, роз`яснивши їх право подати відзив на апеляційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 360 ЦПК України, у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання даної ухвали.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: С.А. Голуб

Т.А. Слюсар

Д.О. Таргоній