Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 523/7146/23
Провадження № 2/506/136/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2023 року смт Окни
Красноокнянський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Бурдинюк О.С.
секретаря Таратунського С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Окни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованість за договором позики, -
24.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Суворівського районного суду міста Одеса з позовною заявою доОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 24 000 грн. та відсотків за користування коштами у розмірі 22 320 грн., а загалом у розмірі 46 320 грн.
20.06.2023 року дана справа надійшла до Красноокнянського районного суду Одеської області за підсудністю згідно ухвали від 17.05.2023 року.
28.06.2023 року надійшла відповідь щодо місця проживання (перебування) відповідача по справі.
Ухвалою суду від 28.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження.
Позивач та представник позивача, повідомлені належним чином, до суду не з`явилися, надали заяву, згідно якої позовні вимоги підтримали та просили розглядати справу у їх відсутність, не заперечуючи проти заочного розгляду справи /а.с. 31, 35/.
Відповідач, повідомлений належним чином, відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, за адресою місця реєстрації, повторно у судове засідання, не з`явився, про поважність причини неявки суд не сповістив, із заявою про відкладення розгляду справи не звертався, тому за згодою позивача та його представника, суд ухвалив про заочний розгляд справи./а.с. 30, 34/.
Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.
Судом встановлені наступні обставини.
21.12.2022 року, відповідач ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 у борг 24 000 грн., які зобов`язався повернути до 21.01.2023 року, без відсотків. У разі, якщо зобов`язання буде не виконано чи виконано невчасно, відповідач зобов`язався повернути вказану суму боргу з відсотками, в розмірі 1% від суми боргу за кожний день невиконання зобов`язання, тобто 240 грн. за кожний день прострочки, про що свідчить оригінал розписки /а.с. 12/.
Станом на день звернення до суду, а саме 24.04.2023 року виконання зобов`язання прострочено на 93 дні, що становить 22 320 грн. /а.с.3/.
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Крім того, ч.1 ст.627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Крім того, згідно ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Отже, за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.
Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, який є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) і виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
На підставі викладеного, так як відповідач не виконав зобов`язання у встановлений договором строк, не повернув грошові кошти, суд вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі.
Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Як вбачається з наданих матеріалів, позивачем укладено договір про надання правової допомоги від 18.04.2023 року, та сплачено вартість послуг у розмірі 4000 грн., що підтвердєуться розрахунковою квитанцією від 18.04.2023 року /а.с. 13-14/. Суд вважає обґрунтованим, співмірним та справедливим вищевказаний розмір витрат з урахуванням обсягу наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 141, 265, 280-283, 354 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , Вінницька область, Тульчинський район, с. Тернівка) судові витрати у розмірі 5073,60 грн. (п`ять тисяч сімдесят три гривні шістдесят копійок), що складається з судового збору у розмірі 1073,60 грн. та витрати на правову допомогу - 4000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Копію судового рішення, протягом двох днів з дня його складання, надіслати особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
СуддяО.С. Бурдинюк