Справа № 478/724/23 пров.№ 2/478/169/2023
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2023 року с. Казанка

Казанківський районний суд Миколаївської області в складі судді Іщенко Х.В., за участю секретаря судових засідань Луговської А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка заяву представника позивача адвоката Задерецького В.А. про відвід і недовіру складу суду судді Іщенко Х.В. у цивільній справі № 478/724/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства «Дар Ланів», третя особа: орган опіки та піклування Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області про припинення дії договору оренди землі шляхом його розірвання та стягнення орендної плати, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Казанківського районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа № 478/724/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ПП «Дар Ланів», третя особа: орган опіки та піклування Казанківської селищної ради, про припинення дії договору оренди землі шляхом його розірвання та стягнення орендної плати.

19.09.2023 року від представника позивача адвоката Задерецького В.А. через канцелярію суду надійшла заява про відвід судді та недовіру складу суду судді Іщенко Х.В. по вказаній цивільній справі.

Заява мотивована тим, що справа розглядається суддею Іщенко Х.В., помічником судді якої працює Євсюков Сергій Олександрович, який був представником відповідача - ПП «Дар Ланів» в 2015 - 2017 роках в судах першої та апеляційної інстанції. Вказані обставини викликають у представника позивача сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Іщенко Х.В. Заяву про відвід суді просив розглянути без його участі та участі позивача.

Дослідивши заяву про відвід судді та недовіру складу суду судді Іщенко Х.В., суд приходить такого висновку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 р. «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 3, 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Як передбачено вимогами ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Отже, за умовами ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості та об`єктивності судді.

Положеннями ч.ч. 1-3 ст. 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що відвід був заявлений позивачем в день судовому засіданні, тому у відповідності до ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998 р. «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У рішенні від 15 липня 2005 року у справі ж «Межнаріч проти Хорватії» ЄСПЛ звернув увагу на те, що «слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною» (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Для відводу (самовідводу) судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Судом встановлено що дійсно ОСОБА_2 , який перебуває на посаді помічника судді Іщенко Х.В., з 2015 року по 2018 рік перебував у статусі фізичної особи - підприємця, який надавав юридичним (суб`єктам господарювання, сільгосптоваровиробникам) та фізичним особам послуги в сфері права. Спеціалізація з надання послуг - земельні та податкові відносини. З урахуванням специфіки послуг клієнтами ФОП ОСОБА_2 були практично всі землевласники, орендарі та сільгосптоваровиробники усіх форм власності (ТОВ, ФГ, ПП, ФОП) селищної та сільських рад району, в т. ч. з ПП «Дар Ланів», з якими мав виключно ділові (клієнтські) відносини.

Свою діяльність у статусі фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 припинив у 2018 році. Посаду помічника судді обіймає з квітня 2021 року. Вказані обставини на думку суду виключають наявність «сталих відносин», як зазначає у своїй заяві представник позивача, між помічником судді та відповідачем. А сам факт того, що помічник суді у минулому надавав послуги у сфері права у якості фізичної особи - підприємця, не може бути правовою підставою для відводу складу суду.

Під час розгляду заяви про відвід, не було встановлено жодних обставин, які б вказували на те, що факт надання послуг помічником судді ПП «Дар ланів» у якості фізичної особи - підприємця до 2017 року, тобто за шість років до реєстрації вказаного цивільного провадження та надходження його на розгляд суду, впливає на будь-яку об`єктивність та упередженість судді Іщенко Х.В. у вказаному цивільному провадженні.

У зв`язку з цим, наведені факти жодним чином не вказують на заінтересованість судді Іщенко Х.В. в даному цивільному провадженні та не можуть викликати сумнівів в його неупередженості та безсторонності, оскільки вказують на звичайні ділові стосунки помічника судді з відповідачем, з часу припинення яких минув значний проміжок часу та безпосередньо на діяльність судді зі здійснення судочинства впливу не має.

Таким чином, вказані в заяві обставини, які не віднесені законом до безумовних підстав для відводу судді, не дають підстав для сумнівів у безсторонності судді, яка, як вказано вище, презумується.

Вказані обставини також не викликають сумнівів у сторони обвинувачення у безсторонності та неупередженості судді.

Таким чином, при розгляді заяви про відвід судді заявником не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення ним об`єктивного рішення у справі. Доводи, викладені в заяві про відвід, не містять посилання на докази, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Інших доказів допущення суддею Іщенко Х.В. будь - яких дій, що могли б викликати сумнів у її неупередженості чи необ`єктивності при розгляді адміністративної справи суду не надано, а тому заява про відвід судді Іщенко Х.В. є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 31, 36, 39, 40, 258 - 260 ЦПК України, ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус сіддів України», суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені заяви представника позивача адвоката Задерецького В.А. про відвід і недовіру судді Іщенко Христини Валеріївни у цивільній справі № 478/724/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства «Дар Ланів», третя особа: орган опіки та піклування Казанківської селищної ради Баштанського району Миколаївської області про припинення дії договору оренди землі шляхом його розірвання та стягнення орендної плати, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Іщенко Х.В.