печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року

Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Хайнацького Є.С.,

при секретарі судових засідань - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явилась,

третьої особи: не з`явилась,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про визнання права власності на нежилі приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 (далі - третя особа, ОСОБА_3 ), в якому просить визнати за позивачем право особистої приватної власності на нежилі приміщення з АДРЕСА_1 .

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.08.2021 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про визнання права власності на нежилі приміщення та призначено підготовче засідання у справі на 18.10.2021 року.

04.10.2021 року до суду надійшов відзив відповідача, у якому вона просить відмовити в задоволенні позову.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.10.2021 року відкладено підготовче засідання на 19.01.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2022 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 05.04.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2022 року відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 13.09.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2022 року відкладено розгляд справи на 12.12.2022 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2022 року в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі відмовлено.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2022 року відкладено розгляд справи на 10.04.2023 року.

06.03.2023 року до суду надійшла заява відповідача про забезпечення позову у даній справі.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2023 року в задоволенні клопотання третьої особи ОСОБА_3 про витребування доказів у даній справі відмовлено.

У підготовче засідання учасники справи не з`явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши заяву відповідача про забезпечення позову та матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 43 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

За приписами ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29.09.2021 року у справі № 638/5084/20.

У поданій до суду заяві про забезпечення позову у даній справі відповідач просить накласти арешт на нежилі приміщення з АДРЕСА_1 , власником яких є позивач, шляхом заборони відчуження зазначеного об`єкту нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Аналіз змісту п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України свідчить, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно може здійснюватись лише щодо майна, яке належить або підлягає передачі відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 277123306 від 28.09.2021 року) власником нежилих приміщень з АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 (позивач у даній справі).

Відтак, вказані нежилі приміщення не належать відповідачу на праві власності. Також, відповідачем не надано належних доказів, що зазначене нерухоме майно підлягає передачі відповідачу.

Щодо доводів відповідача, що між сторонами існує спір у справі 757/53273/19-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна, суд звертає увагу, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.11.2021 року у справі № 757/53273/19-ц зупинено провадження у цивільній справі до набрання законної сили судовим рішенням Київського апеляційного суду у даній цивільній справі (№ 757/40657/21-ц).

Також, із заяви відповідача не вбачається, що забезпечення позову за заявою відповідача є вжиттям заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача.

За таких обставин, правові підстави, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, для забезпечення позову шляхом накладення арешту на вищевказане майно на підставі заяви відповідача, відсутні.

Крім того, ухвалою Печерського районного суду у м. Києві від 23.03.2020 року у справі № 757/53273/19-ц накладено арешт на 1/2 частину нежилих приміщень з АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що на підставі вказаної ухвали суду на 1/2 частину нежилих приміщень з АДРЕСА_1 накладено арешт, що підтверджується копією Відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 277123306 від 28.09.2021 року).

Відповідачем не надано доказів, що накладений зазначеною ухвалою суду арешт на нежилі приміщення було знято та скасовано заходи забезпечення позову у встановленому законом порядку.

Щодо доводів відповідача, що строк дії вказаної ухвали визначено до 23.03.2023 року, суд зазначає, що ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом, у якому встановлено строк його пред`явлення для виконання, а саме до 23.03.2023 року.

З огляду на зазначене, суд вважає, що заява відповідача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні позивачу нежилі приміщення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 149, 150, 260, 261, 263, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 , про визнання права власності на нежилі приміщення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст судового рішення складений 27.07.2023 року.

Суддя Є.С. Хайнацький