02.10.2023 Справа № 756/7203/22
Унікальний номер 756/7203/22
Номер провадження 2/756/1120/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.,

секретар судового засідання - Гаврилко Д.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_3 на його користь грошову суму в розмірі 497100 грн., як завданих збитків та судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 23 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено попередній договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Вішка». За умовами попереднього договору загальна вартість корпоративних прав, що відчужуються становить 796644 грн. До укладання договору, майбутній покупець ОСОБА_1 сплатив майбутньому продавцю 400000 грн. зобов`язався сплатити до 17 березня 2020 року решту коштів 396644, 00 грн. З метою отримання частки корпоративних прав, позивач вирішив продати належні йому на праві власності два гаражі № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 розташовані по АДРЕСА_1 .

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 23 лютого 2020 року укладено попередній договір купівлі-продажу гаражів. За умовами якого, основний договір купівлі-продажу мав відбутися до 17 березня 2020 року за ціною 1400000 грн. На виконання якого, ОСОБА_5 сплатив авансовий внесок 171500 грн.

Окрім того, 02 березня 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено попередній договір купівлі-продажу гаражів, який був нотаріально посвідчений. За умовами укладеного договору продаж гаражів № 100 та 101 мав відбутися до 16 березня 2020 року за ціною 56000 дол. США.

Через укладання попереднього договору зі ОСОБА_3 , попередній договір із ОСОБА_5 був розірваний й повернуто авансовий платіж 171500 грн. та сплачено штраф в сумі 171500 грн. на що складений акт.

Позивач на адресу відповідача 12 березня 2020 року надіслав рекомендований лист, який отриманий 13 березня 2020 року із пропозицією укладання основного договору 16 березня 2020 року. Позивач 16 березня 2020 року прибув до нотаріуса, але відповідач на укладання договору не прибула, про що нотаріусом видано довідку.

25 травня 2020 року позивач продав два машиномісця за 780000 грн. Через ухилення відповідача від виконання умов договору купівлі-продажу, вважає, що він отримав збитки на загальну суму 571500 грн., які складаються зі штрафу в сумі 400 000 грн. сплачений позивачем ОСОБА_4 та штрафу 171500 грн. сплачений нам ОСОБА_5 . З урахуванням сплаченого ОСОБА_3 забезпечувального платежу 74400 грн., сума заподіяних збитків становить497100 грн., яку просить суд стягнути на свою користь.

Вчинені процесуальні дії

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 вересня 2022 року матеріали передано головуючому у справі суддіШролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 вересня 2023 року позовну заву залишено без руху для сплати судового збору.

14 вересня 2020 року від позивача надійшла квитанція про сплату судового збору.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 15 вересня 2023 рокувідкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання на 13 жовтня 2022 року.

12 жовтня 2022 року за клопотанням позивача підготовче судове засідання відкладене на 17 листопада 2022 року.

За клопотанням представника позивача 17 листопада 2022 року розгляд відкладено на 08 грудня 2022 року.

У зв`язку з відсутністю 08 грудня 2022 року світла в приміщенні суду, справа знята з розгляду й призначена на 30 січня 2023 року.

В приміщенні суду 25 листопада 2022 року представник відповідача отримав копію позовної заяви з додатками та ухвалу суду про відкриття провадження.

Від представника відповідача - адвоката Тіньковського О.Г. 11 грудня 2022 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування поданого відзиву зазначає, що 02 березня 2020 року між сторонами укладено нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу гаражів вартістю 56 000 дол. США із внесенням авансового внеску в сумі 74400 грн, що становило 3000 дол. США. Зі змісту попереднього договору ОСОБА_3 стало відомо, що паркомісця 100 та 101 перебувають в іпотеці.

11 березня 2020 року позивач зателефонував відповідачу та сповістив, що зробив експертну оцінку машиномісць, для зняття іпотечного застереження, експертом визначена загальна вартість 205124,46 грн. З метою зняття заборони на відчуження 12 березня 2020 року зустрічається з іпотекодержателем, а тому ОСОБА_3 має перерахувати на його рахунок вартість машиномісць по експертній оцінці в розмірі 205124,46 грн. до 12.00 год 12 березня 2020 року. На виконання зазначених вимог ОСОБА_3 12 березня 2020 року через відділення ПАТ «КБ «ПриватБанк» здійснила зарахування коштів на картковий рахунок ОСОБА_1 . Впродовж дня 12 березня 2020 року позивач заперечував отримання від ОСОБА_3 коштів й сповістив, що заборону знімати не буде, доки не надійдуть кошти. Впродовж трьох днів ОСОБА_3 через службу підтримки дізналась, що кошти перераховані на рахунок позивача, які він в подальшому перевів на інший рахунок і зняв. На вимогу ОСОБА_3 надати виписку по рахунку в підтвердження, що кошти до нього не надходили відмовлявся. Довідавшись з реєстру прав на нерухоме майно, що іпотечне обтяження машиномісць не знято, відповідач зрозуміло що її вводять в оману, а тому 18 березня 2020 року звернулась до Оболонського УП зі заявою про злочин й визнана потерпілою в кримінальному провадженні, обвинувальний акт щодо позивача скеровано до суду. Після пред`явлення йому підозри, він звернувся до суду із позовом. Позивач не виконав обов`язку зняти обтяження з іпотечного майна до дати укладання основного договору. Попередній договір укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 нотаріально не посвідчений, тому в розумінні ст. 635 ЦК України є неукладеним. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, первиною бухгалтерською документацією передачу грошових коштів ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . В обґрунтування заперечень представник відповідача надав витяг з ЄРДР, довідку АТ «ОТП Банк» про рух коштів по рахунку ОСОБА_1 у період з 11 по 13 березня 2020 року, постанову про визнання потерпілою, витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно, повідомлення про підозру, переписки в месенжері.

Від представника позивача - адвоката Кар`єва А.А. 16 грудня 2022 року надійшла відповідь на відзив. В мотивування якого зазначає, що позивач не вимагав у відповідача зарахування на його рахунок коштів, виходячи з вартісної оцінки машиномісць, ця інформація сповіщена виключно для її розуміння про обсяг платежів у нотаріуса й податків. На рахунок позивача станом на 12.19 год 12 березня 2020 року кошти не надходили. Позивач 16 березня 2020 року в останній день укладання угоди письмово сповістив відповідача про намір укласти договір купівлі-продажу. Після укладання попереднього договору відповідач вчинив усі необхідні дії для укладання основного договору. Посилання представника відповідача про порушення кримінального провадження не доводить жодних обставин, лише вирок суду може встановити винуватість будь-якої особи. Вважає, що факт її ухиляння від обов`язку укласти договір доводиться не прибуттям відповідача до нотаріуса 16 березня 2020 року.

22 грудня 2022 року від представника відповідача надійшли заперечення у відповідь на відзив. Зокрема зауважує, що 16 березня 2020 року відповідач не отримувала сповіщення від позивача про явку до нотаріуса, яка ним надіслана за 20 хв. до закінчення робочого часу.

Від представника позивача - адвоката Кар`єва А.А. 30 січня 2023 року надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог. Вважає, що попередньо визначений розмір збитків 497100 грн. без урахування упущеної вигоди 1434800 грн. Через не укладання основного договору позивач не отримав 56000 дол. США, що еквівалентно 2214800 грн. за відрахуванням отриманих від продажу машиномісць коштів в сумі 780000 грн., розмір упущеної вигоди становить 14348000 грн. Окрім іншого, заявлено вимогу про визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право вимоги повернення суми 74400 грн. На підтвердження збільшеного розміру позовних вимог надав додаткову угоду до попереднього договору від 24 лютого 2020 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

В підготовчому судовому засіданні 30 січня 2023 року представник відповідача заявив клопотання про забезпечення судових витрат та зупинення провадження у справі. Ухвалами, занесеними до журналу судових засідань представнику відповідача відмовлено в їх задоволенні.

Ухвалою суду від 30 січня 2023 року прийнято заяву представника позивача про збільшення розміру позовних вимог до спільного розгляду.

17 лютого 2023 року від представника відповідача надійшов відзив на заяву про збільшення розміру заявлених вимог.

Від позивача ОСОБА_1 23 березня 2023 року надійшло клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

24 квітня 2023 року позивач подав клопотання про відкладення розгляд справи.

Ухвалою Оболоснького районного суду м. Києва від 25 квітня 2023 року закрито підготовче провадження й призначено судовий розгляд на 29 травня 2023 року.

29 травня 2023 року справу знято з судового розгляду через оголошення у Києві повітряної тривоги та загрози ракетного обстрілу та призначено на 19 червня 2023 року.

В судовому засіданні 19 червня 2023 року позивач підтримав заявлені позовні вимоги з підстав та мотивів викладених у позовній заяві та у заяві про збільшення позовних вимог. Приєднав до матеріалів письмові пояснення.

В судовому засіданні за клопотанням позивача оголошено перерву для виклику та участі відповідача в судовому засіданні.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 заперечувала проти заявлених позовних вимог з підстав та мотивів викладених у відзиві. Суду пояснила, що мала намір купити машиномісця, усі документи, як для укладання попереднього так і основного договору в неї були в наявності так само, як і грошові кошти готівкою. Позивач заперечував факт отримання від неї коштів в сумі 205124 грн на його рахунок, проте служба банку сповістила, що кошти надійшли на його рахунок 12 березня, й того ж дня кошти були ним зняті. Позивач заперечував отримання коштів, відмовлявся надати виписку по його рахунку та пропонував укласти угоду з відстрочкою платежу, на що вона категорично не погоджувалась. На її думку, ці обставини свідчить про шахрайські дії ОСОБА_1 , тому вона звернулась до правоохоронних органів зі заявою про вчинення злочину.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти задоволення заявлених вимог з підстав та мотивів викладених у письмовому відзиві. Зазначив, що докази надані ним в копіях, оригінали в нього і у відповідача відсутні, містяться в матеріалах кримінального провадження, які отримані в передбачений КПК процесуальний спосіб. Клопотав про їх витребування.

Позивач 31 липня 2023 року заявив клопотання про відкладення розгляд справи через поганий стан здоров`я.

Ухвалою суду від 09 серпня 2023 року за клопотанням представника відповідача витребувано для огляду в судовому засіданні належним чином завірені копії документів з матеріалів кримінального провадження.

Встановлені судом обставини справи

Судом встановлено, між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 02 березня 2020 року укладено нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу за умовами якого, майбутній покупець ОСОБА_3 мала намір придбати у майбутнього продавця ОСОБА_1 два машиномісця № № НОМЕР_3 , що розташовані у будинку АДРЕСА_1 на умовах, встановлених у договорі не пізніше 16 березня 2020 року (пункт 1 ).

Сторони встановили вартість продажу (ціну) продажу, виражену у гривні, що буде еквівалентом 56000 дол. США за курсом їх продажу АТ «ОТП Банк» на день укладання основного договору. (а.с. 10-11).

У пункті 4 договору зазначено, що майбутній продавець доводить до відома майбутнього покупця, що відчужувані машиномісця перебувають в іпотеці згідно договорів іпотеки, посвідчених нотаріально від 18 вересня 2019 року.

Майбутній продавець зобов`язується зняти іпотеку з вищевказаних машиномісць до дати підписання основного договору купівлі-продажу, погасити усі існуючи заборгованості стосовно вищевказаного нерухомого майна, надати довідки про відсутність заборгованості по оплаті експлуатаційних витрат та комунальних послуг, членських внесків до підписання основного договору, та ін.(пункт 5 договору).

На підтвердження своїх намірів майбутній покупець передала майбутньому продавцю забезпечувальний платіж у розмірі 74400 грн., що по курсу АТ «ОТП «Бак» становило 3000 дол. США. Вказаний платіж при підписанні договору повертається покупцеві та не включається до суми, що передається за основним договором.

У пункті 6 Договору, сторони домовилися, що у разі односторонньої відмови (ухилення) майбутнього продавця від укладання основного договору у строк, передбачений договором, або не укладання ним основного договору у зазначений строк з будь-яких причин та/або не подання зі своєї сторони необхідних документів для належного нотаріального посвідчення майбутнього договору купівлі-продажу, майбутній продавець зобов`язується повернути майбутньому покупцю забезпечувальний платіж в гривні, що еквівалентно 3000 дол.США, за курсом, що буде встановлений на день повернення, а також сплатити штраф у розмірі 100% забезпечувального платежу. У разі односторонньої відмови (ухилення) майбутнього покупця від укладання основного договору, переданий забезпечувальний платіж залишається у майбутнього продавця, як відшкодування майнових збитків.

25 травня 2020 року ОСОБА_1 уклав з ОСОБА_7 два договори купівлі-продажу машиномісць 100 та 101, відчуження кожного об`єкту нерухомості вчинено за 390000 грн. (а.с. 16-19).

Судом досліджений попередній договір № 5 купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі (корпоративних прав) ТОВ «Вішка» від 03 лютого 2020 року. За умовами якого ОСОБА_4 та ОСОБА_1 домовились укласти в строк до 18 березня 2020 року договір купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі ТОВ «Вішка» у розмірі 1,454 % від загального розміру. Сторони домовились, що загальна вартість корпоративних прав, що відчужується за цим договором становить 796644,00 грн. До укладання договору майбутній покупець сплатив, як аванс продавцю 400000 грн., та зобов`язався сплатити 396644,00 грн майбутньому продавцю до 17 березня 2020 року. У разі односторонньої відмови майбутнього покупця від укладання основного договору, щодо оплати ціни договору, майбутній покупець сплачує сплачує продавцю штраф у розмірі 400000 грн. (а.с. 5).

Угодою до попереднього договору № 5 купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі (корпоративних прав) ТОВ «Вішка» від 15 квітня 2020 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 домовились, що майбутній покупець ОСОБА_1 не виконав умов договору п. 10,12 щодо спати ціни договору від 23 лютого 2020 року тому повинен сплатити продавцю штраф 400000 грн. Майбутній продавець мав повернути майбутньому покупцю аванс 400000 грн., за взаємними розрахунками зобов`язання за вимогами припинені. Підписанням цієї угоди сторони засвідчили відсутність будь-яких претензій (а.с. 6).

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 23 лютого 2020 року укладено попередній договір купівлі-продажу за умовами якого, сторони домовились прибути до нотаріуса 30 квітня 2020 року о 16.00 год для укладання основного договору купівлі-продажу два машиномісця № №100,101, що розташовані у будинку АДРЕСА_1 за ціною 1400000 грн., по 700000 грн., кожний відповідно.

Окрім цього, сторони обумовили що майбутній продавець має право в односторонньому порядку розірвати цей договір за наявності в нього пропозиції від третьої сторони щодо продажу за умовою оплати до 17 березня 2020 року. При розірванні договору майбутній продавець повертає майбутньому покупцю забезпечений платіж в сумі 171500 грн та сплачує майбутньому покупцю штраф в розмірі 171500 грн. (а.с. 7).

Згідно з угоди про розірвання попереднього договору купівлі-продажу від 02 березня 2020 року та Акту від 02 березня 2020 року підписаних ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано попередній договір від 23 лютого 2020 року та ОСОБА_1 повернув ОСОБА_5 забезпечувальний платіж 171500 грн та сплатив штраф 171500 грн (а.с. 8,9).

Позивач ОСОБА_1 12 березня 2020 року надіслав поштою ОСОБА_3 звернення про укладання основної угоди купівлі-продажу 16 березня 2020 року о 16.00 год (а.с.14).

На підтвердження перебування ОСОБА_1 16 березня 2020 року о 16.00 год в приміщенні нотаріуса, позивач надав свідоцтво (а.с. 15).

На виконання ухвали суду про витребування доказів, першим заступником керівника Оболонської окружної прокуратури м.Києва Керманом С. надано копії матеріалів кримінального провадження № 0002042, порушеного за заявою ОСОБА_3 від 19 березня 2020 року про незаконне заволодіння 12 березня 2020 року шахрайським шляхом, належних їй грошовими коштами.

Судом досліджено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань про порушення кримінального провадження № 0002042, 20 березня 2020 року.

Дублікат квитанції про внесення ОСОБА_3 на рахунок отримувача ОСОБА_1 , грошових коштів в сумі 205124,46 грн. 12 березня 2020 року о 10.36 год в приміщенні відділення АТ «КБ «ПриватБанк» на рахунок АТ «ОТП Банк».

Виписку від 18 липня 2022 року АТ «ОТП Банк» з особового рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 IBAN НОМЕР_4 за період з 12 березня 2020 по 13 березня 2020 року, з якої вбачається надходження на його рахунок грошових коштів від платника ОСОБА_3 в сумі 205124,46 грн., та переказ цих коштів на власний картковий рахунок ОСОБА_1 того ж дня 12 березня 2020 року, п`ятьма траншами.

Постановою від 27 березня 2020 року ОСОБА_3 визнана потерпілою в кримінальному провадженні.

ОСОБА_1 , 16 серпня 2022 року повідомлено підозру в межах кримінального провадження № 0002042 від 20 березня 2020 року за ч. 3 ст. 190 КК України. Потерпілою ОСОБА_3 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином в загальному розмірі 545031,91 грн.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18 березня 2020 року, оригінал якої досліджено та долучено в судовому засіданні, під час дослідження письмових доказів, в розділі актуальна інформація про державну реєстрацію іпотеки міститься інформація, що станом на 18 березня 2020 року було діючим іпотечне обтяження номер запису 33283047 від 18 вересня 2019 року на гараж № НОМЕР_1 ; та відповідно на гараж № НОМЕР_2 , діюче іпотечне обтяження номер запису 34255817 від 21 листопада 2019 року, які на праві власності належать ОСОБА_1 , іпотекодержатель ОСОБА_8 .

Також судом досліджені копії матеріалів нотаріальної справи надані приватним нотаріусом Ковтун О.Д. на запит ОСОБА_1 , що були надані продавцем ОСОБА_1 для посвідчення 25 травня 2020 року угоди з метою відчуження машиномісць: гаражів 100 та АДРЕСА_2 . Окрім технічної документації на машиномісця, витяги з державного реєстру прав власності, та звітів про оцінку майна, згідно якої вартість кожного машиномісця становить 102562,23 грн.; станом на 25 травня 2020 року іпотечна застава машиномісць 100 та 101 знята, залишається в заставі лише транспортний засіб ОСОБА_1 LEXUS RX. Також факт зняття іпотечного обтяження лише 25 травня 2020 року доводиться текстом пункту 2 договору купівлі-продажу від 25 травня 2020 року.

Під час дослідження письмових доказів, в судовому засіданні досліджені оригінали документів, копії яких долучав до позовної заяви позивач.

Спір між сторонами виник з приводу наявності правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 збитків, завданих позивачу ОСОБА_1 , через не укладання основного договору купівлі-продажу.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

За положеннями пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом статті 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин першої-третьої статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Припинення зобов`язання за попереднім договором не звільняє сторін від відповідальності, передбаченої умовами попереднього договору, за порушення, вчинене під час його дії.

Зобов`язання, встановлене попереднім договором припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановлений попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (частина третя статті 635 ЦК України).

Відповідно до частин першої - третьої статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі № 361/2838/18.

Правовою підставою для стягнення збитків, законодавець визначив саме необґрунтованість ухиляння сторони попереднього договору від укладання основного.

З досліджених та наявних в матеріалах справи доказів, суд дійшов до переконання, що у ОСОБА_3 були вагомі підстави відмовитися від укладання основного договору через те, що позивач не підтвердив, а навпаки заперечував факт отримання ним надісланих ОСОБА_3 на рахунок ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі оціночної вартості об`єктів нерухомості за два гаражі в загальному розмірі 205124,46 грн, що доводиться випискою з особового рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 за період з 12 березня 2020 по 13 березня 2020 року. Кошти впродовж дня ОСОБА_1 перераховані на інший його рахунок.

Заперечення позивача, що кошти на його рахунок 12 березня 2020 року не надходили, на підтвердження чого надав довідку від 12 березня 2020 року АТ «ОТП Банк», яка сформована 12 березня 2020 року о 12:19 годин, суд не може визнати обґрунтованими. Тому що, кошти відповідачем надіслано шляхом поповнення карткового рахунку позивача через відділення іншого банку, а саме АТ «КБ «ПриватБанк», згідно квитанції 12 березня 2020 року о 10:36 годин. Отже, станом на 12:19 год не було інформації про зарахування коштів на його рахунок. Проте, це жодним чином не спростовує інформацію в довідці АТ «ОТП Банк» від 18 липня 2022 року, що 12 березня 2020 року кошти були зараховані на рахунок позивача від платника ОСОБА_3 (а.с. 59 на звороті, 108).

З переписки телефонним зв`язком, у месенжері, які долучені сторонами, судом встановлено, що відповідач наполягала на наданні їй доказів не надходження коштів на рахунок позивача, й свою готовність укласти угоду при підтвердженні отриманні позивачем коштів, чого він заперечував й пропонував укласти основну угоду з відстрочкою платежу (а.с. 64, 178-191).

Також, суд не приймає посилання позивача про безпідставність надіслання відповідачем ОСОБА_3 йому грошових коштів у розмірі оціночної вартості гаражів, посилаючись що це не було обумовлено умовами попереднього договору. Як досліджено з тексту переписки, між сторонами саме позивач 11 березня 2020 року о 19.34 год. сповістив відповідача про оцінку вартості гаражів, які вона мала намір придбати. Розмір грошових коштів перерахованих 12 березня 2020 року на його рахунок повністю відповідає вартості оцінки. І вже 12 березня 2020 року о 11.19 год позивач запитує у відповідача чи перерахувала вона грошові кошти. На що вона відповідає, що 30 хв. потому здійснила зарахування коштів з наміром о 12.00 год виїжджати на угоду. З переписки у вайбері відповідач наполягає, що представник банку надав ій інформацію, що кошти мали вже бути на рахунку отримувача. Позивач 12 березня 2020 року о 20.58 год інформує ОСОБА_3 , що він не отримував сповіщення, що кошти надходили на його рахунок, буде вранці вирішувати питання. Наступного дня ОСОБА_3 наполягає на тому, щоб ОСОБА_1 надав їй виписку з банку по його рахунку, й готовність у будь-який час за умови інформування про отримання коштів укладати угоду (а.с. 187-189).

Як пояснила відповідач, в судовому засіданні позивач просив перерахувати ці кошти на його рахунок з метою зняття іпотечного обтяження з гаражів, що логічно відповідає умовам попереднього договору та обов`язку позивача до укладання основного договору зняти іпотечне обтяження (пункт 4 Договору).

Отже, суд приходить до переконання, що укладання основного договору відбулось не через дії відповідача ОСОБА_3 , а виключно через дії позивача ОСОБА_1 , який не сповістив про надходження коштів на його рахунок від майбутнього покупця, розпорядився ними того ж дня, що свідчить про його обізнаність про їх надходження, що й стало підставою для відмови покупця від укладання угоди, як наполягав продавець з відстрочкою платежу.

Суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , як суми реальних збитків 497100 грн., так і суми упущеної вигоди 1434800 грн., тому що умовами укладеного між сторонами попереднього договору від 02 березня 2020 року у пункті 6 передбачена відповідальність майбутнього покупця щодо не укладання основного договору з будь-яких причин виключно сумою забезпечувального платежу, який має залишитися у майбутнього продавця як відшкодування матеріальних збитків (а.с. 10 на звороті).

Уся інша господарська діяльність позивача та укладення ним будь - яких попередніх договорів, їх виконання, не відноситься до сфери відповідальності відповідача ОСОБА_3 .

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 в частині визнання ОСОБА_3 такою, що втратила право вимоги повернення завдатку в сумі 74400 грн., то суд вважає ці вимоги не підлягають задоволенню.

Суд захищає оспорюванні, невизнані та/або порушені права. Чи має право на повернення суми завдатку ОСОБА_3 буде вирішуватися судом при порушенні саме нею питання про його стягнення. В даній справі таких вимог не заявлено, тому на підставі положення ст. 13 ЦПК України не може бути предметом даного розгляду.

Суд вважає недоведеним факт порушення відповідачем ОСОБА_3 умов попереднього договору та свідоме ухилення від виконання в частині укладання основного договору. Навіть пропозиція позивача від 12 березня 2023 року про укладання договору у нотаріуса 16 березня 2020 року і його прибуття до приміщення нотаріуса не доводять істинних його намірів, з огляду на приховування інформації та заперечення про кошти, що були надіслані на його рахунок й отримані.

Окрім того, суд звертає увагу, що за умовами укладеного попереднього договору купівлі-продажу пунктом 5 передбачений обов`язок продавця до доти підписання основного договору ОСОБА_1 , як продавць, мав обов`язок знати іпотечне обтяження з об`єктів продажу, проте станом на 18 березня 2020 року, цього обов`язку виконано не було. Дата укладання основного договору сторонами була визначена не пізніше 16 березня 2020 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, не підлягають задоволенню за їх недоведеністю.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. У разі відмови в позові судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 5, 12-13, 76, 81, 133, 137, 141, 263-265, 430 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено 02 жовтня 2023 року.

Суддя І.С. Шролик