Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4141/22
Номер провадження2/711/572/23
РІШЕННЯ
20 вересня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді Демчика Р.В.,
при секретарі Кофановій А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровське+» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за наданні житлово-комунальні послуги, -
В обґрунтуванні позову зазначає, що згідно відомостей Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради, відповідачі зареєстровані і є квартиронаймачами кв. АДРЕСА_1 і отримують житлво-комунальні послуги, які надаються позивачем та включають утримання спільного майна багатоквартирного будинку, - послуги прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньо-будинкових систем, купівлю електричної енергії тощо, поточний ремонт спільного майна будинку. Отже, між сторонами виникли правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг, відповідно до ст. 11 ЦК.
Рішенням загальних зборів ОСББ, протоколом №2 від 13.11.2019 року затверджено: внески на фонд капітального ремонту будинку АДРЕСА_2 у розмірі 3 грн. 57 коп. з кв.м загальної площі квартири чи приміщення на місяць; тариф на управління будинком АДРЕСА_2 у розмірі 5 грн. 69 коп. з кв.м загальної площі квартири чи приміщення на місяць. Дане рішення, розмір внесків та дольової участі є діючими, правомірними, не скасованими.
Відповідачами претензій щодо якості та кількості наданих послуг по обслуговуванню будинку АДРЕСА_2 та прибудинкової території не оформлено.
За період з листопада 2019 року по серпень 2022 року відповідачі плату за житлово-комунальні послуги не здійснюють, чим спричиняють майнову шкоду позивачу та перешкоджає належному виконанню позивачем передбачених зобов`язань по збереженню житлового фонду, утриманню будинку та прибудинкової території.
Відповідно до ст. 625 ЦК нараховано 3% річних 386,98 грн., інфляційні 1271,57 грн.
Наведено розрахунок понесених позивачем судових витрат: судовий збір 2481.00 грн., витрати на правничу допомогу адвоката 5200.00 грн.
Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 13.09.2022 року відкрите спрощене позовне провадження у справі.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Харченко О.М. позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх повністю, в подальшому надав суду заяву в якій справу просив розглянути у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позивачем неправомірно нараховується заборгованість. В подальшому надіслала до суду заяву, в якій справу просила розглянути у її відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 22.10.2019 року, до реєстру 21.10.2019 року за номером 1 026 102 0000 019437 внесено відомості про реєстрацію ОСББ «Дніпровське+». Також з вказаної виписки вбачається, що основним видом діяльності об`єднання є комплексне обслуговування об`єктів.
Місцезнаходженням юридичної особи є АДРЕСА_3 .
Рішенням, яке занесене у протокол №2 установчих зборів співвласників ОСББ «Дніпровське+» (щодо будинку АДРЕСА_3 ) від 13.11.2019 року затверджено: внески в фонд капітального ремонту Надпільна, 530 у розмірі 3,30 грн. з кв.м загальної площі квартири чи приміщення на місяць; тариф на утримання будинку АДРЕСА_3 у розмірі 5,55 з кв.м загальної площі квартири чи приміщення на місяць.

У зв`язку з забезпеченням електроенергією мешканців будинку АДРЕСА_3 з обліком загальним лічильником, втрати внутрішньо будинкової мережі (коефіцієнт втрати) прийняти в межах 10%. Вартість використаної електроенергії та втрати внутрішньої мережі розподіляти по кількості мешканців кімнат. У разі затримки оплати дольової участі відшкодування вартості електроенергії без поважних причин (поважність причин визначається правлінням ОСББ). Коефіцієнт втрат визначається в 50%. У зв`язку з використанням співвласниками приміщень загального користування: туалет, умивальник та кухня, які не розподілені між співвласниками і не включені в документи про власність, при нарахуванні дольової участі за управління будинком до загальної площі кожної кімнати додається 3м2 площі нежилих приміщень.

Так, пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву споживача відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Ці положення закону конкретизовано в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про житлово-комунальніпослуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга-послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру,знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт,обслуговування внутрішньо будинкових систем (крім обслуговування внутрішньо будинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем),утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги,які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року № 2866-ІІІ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до частини четвертої статті 4 цього Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.

За змістом статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків і платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» на співвласника покладено зобов`язання: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням.

Отже, предметом спору у дані справі є заборгованість за конкретно визначений період. Виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). При цьому учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3 ст. 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд наголошує, що саме засада змагальності опосередковано, через її контролюючу функцію, є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

В рішеннях де Європейський суд з прав людини дійшов висновку про порушення ст. 6 Конвенції, зазначено таке: Суд відзначає, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п. 1 статті 6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (див., mutatis mutandis, рішення у справах «Лобо Мачадо проти Португалії» (Lobo Machado v. Portugal) і «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) від 20 лютого 1996 р., ReportsofJudgment sand Decisions 1996-I, сс. 206-07, п. 31 і п. 23, п. 33, відповідно, та рішення у справі «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Nidero st Huberv. Switzerland) від 18 лютого 1997 р., Reports 1997-I, с. 108, п. 24).

Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).

Згідно із ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В даному випадку, суд позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Відповідно до змісту статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини справи, відповідно до ч.2 статті 78 ЦПК України, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, на підтвердження своїх позовних вимог, представником позивача до позовної заяви додано лише копію виписки з ЄДРПОУ щодо реєстрації ОСББ «Дніпровсьаке+»; копію листа Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 17.08.2022 року, з якої вбачається що в к. АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; копію протоколу № 2 від 13.11.2019 року установчих зборів співвласників ОСББ «Дніпровське+», які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 ; оборотну відомість про нарахування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлово-комунальних послуг.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

З оборотної відомості (а.12) вбачається, що заборгованість за надані житлово-комунальні послуги нарахована за період з 01.11.2019 року по 31 липня 2022 року.

Як було встановлено в судовому засіданні вартість житлово-комунальних послуг встановлена на підставі рішення ОСББ «Дніпровське+», яке оформлене протоколом № 2 від 13.11.2019 року. Згідно вказаного рішення, затверджено: внески в фонд капітального ремонту Надпільна, 530 у розмірі 3,30 грн. з кв.м загальної площі квартири чи приміщення на місяць; тариф на утримання будинку АДРЕСА_3 у розмірі 5,55 з кв.м загальної площі квартири чи приміщення на місяць.

Досліджуючи оборотну відомість (а.12), яка надана представником позивача як доказ заборгованості відповідачів перед позивачем, суд звертає увагу на наступне.

Так, в листопаді 2019 року та грудні 2019 року відповідачам нараховано плату за утримання будинку в сумі 122,10 грн. з розрахунку 5,55 з кв.м. загальної площі квартири (5,55 грн. х 22м2 ) .

Починаючи з 01.01.2020 року та по 31 липня 2022 року позивач нараховує плату за утримання будинку за тарифом 8,85 грн. Щомісячна плата за утримання будинку у вказаний період становить 194,70 грн. (8,85 х 22м2). Разом з тим, будь-яких належних доказів, які підтверджують встановлення ОСББ «Дніпровське+» саме такого тарифу представником позивача не надано.

Аналізуючи оборотну відомість, яка додана представником позивача до позовної заяви та оборотну відомість, яка надана ним в судовому засіданні (а.51) суд звертає увагу на протиріччя, які містяться у вказаних відомостях. Так, з вказаних відомостей вбачається, що за період з 01.11.2019 року по 31.07.2022 року відповідачі взагалі не здійснювали оплату за житлово-комунальні послуги. З оборотної відомості, яка додана представником позивача до позовної заяви вбачається, що заборгованість відповідачів на 01.01.2020 року становить 311,69 грн., а з відомості, яка надана в судовому засіданні вбачається, що заборгованість за цей період складає 428,29 грн.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що в оборотній відомості (а.12) та оборотній відомості (а. 51) зазначено, що відповідачем в січні 2020 року нараховано 194,70 грн. плати за житлово-комунальні послуги та 736,36 грн. плати за електричну енергію. Разом з тим, з копії рахунку про оплату за комунальних послуг, який був направлена позивачем відповідачам (а. 91) вбачається що у відповідачів станом на 01.01.2020 року відсутня заборгованість перед позивачем, а в січні 2020 року відповідачем була нарахована оплата на загальну суму 116,55 грн. Також слід зазначити, що в рахунку за липень 2022 року (а.91) зазначена заборгованість відповідачів перед позивачем, яка станом на 01.07.2022 року становить 10975,64 грн. В оборотній відомості, яка додана до позовної заяви (а.12), сума боргу станом на 01.07.2022 року становить 18941,70 грн., а в оборотній відомості, яка надана представником позивача в судовому засіданні сума боргу станом на 01.07.2022 року становить 18001 грн.

Що стосується плати, яка нарахована позивачем за використану електричну енергію відповідачами, то суд звертає увагу на те, представником позивача взагалі не надано доказів, які б підтверджували правомірність такого нарахування. Так, з протоколу № 2 вбачається, що вартість використаної електроенергії та втрати внутрішньої мережі розподіляються по кількості мешканців кімнат. Разом з тим, представником позивача не надано розрахунку спожитої електричної енергії ОСББ «Дніпровське+» за вказаний період та не надано розрахунку, на підставі якого відповідачем було нараховані зазначені в оборотних відомостях суми. При цьому, суд позбавлений можливості самостійно здійснити перевірку нарахувань за кількість спожитої відповідачами електричної енергії

Так, в оборотній відомості, яка додана до позовної заяви зазначено, що за спожиту електричну енергію в січні 2020 року відповідачам нараховано 736 грн., а з рахунку за січень 2020 року, який був направлений позивачем відповідачами вбачається, що відповідачам у вказаний період взагалі не нараховувалася плата за користування електричною енергією.

Таким чином суд приходить до висновку, що що звертаючись до суду і надаючи докази в обґрунтування своїх позовних вимог, позивач надав одну оборотну відомість, а в подальшому вже іншу - змінену. Тобто відомості, відображені у цих оборотних відомостях різняться, як і різняться відомості відображені у вказаних відомостях та рахунках, наданих відповідачем в судовому засіданні. За даних обставин у суду виникають обґрунтовані сумніви щодо достовірності зазначеної в оборотній відомості заборгованості в сумі 18914,82 коп., станом на 31.07.2022 року.

Згідно із практикою ЄСПЛ за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків (Постанова КЦС ВС від 13 лютого 2019 року справа № 369/13976/15-ц).

Суд, дослідивши письмові пояснення, викладені позивачем у позові, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню, у зв`язку з недоведеністю позивачем суми боргу.

Оскільки в задоволенні основної позовної вимоги відмовлено, суд не вбачає підстав для задоволення похідних вимог: стягнення інфляційних, 3% річних, судового збору та витрат, пов`язаних з правовою допомогою.

На підставі викладеного, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про ОСББ, керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-84, 141, 259, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпровське+» (, місцезнаходження: вул. Надпільна, 530, м. Черкаси) до ОСОБА_1 (РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_2 (РНОКПП в матеріалах справи відсутній, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 )про стягнення заборгованості за наданні житлово-комунальні послуги відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий: Р. В. Демчик