КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023року місто Київ

справа № 359/369/23

Київський апеляційний судв складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2023 року про зупинення провадження у справі, постановлену під головуванням судді Журавського В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила:

збільшити розмір аліментів з відповідача ОСОБА_3 на її користь на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/4 частину від усіх видів доходів ОСОБА_3 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати рішення і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2023 року провадження у даній справі зупинено до припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог посилалася на те, що в обгрунтування позову нею, як представником позивача, було зазначено та підтверджено всі факти, що доводять дійсність важкого фінансового становища позивача, що породжує наслідок неналежного забезпечення життєвого рівня для своєї дитини. Дівчинці потрібно речі постійного вжитку, продукти харчування, одяг, спортивні заняття, оздоровлення. Відповідач ОСОБА_3 від дати народження доньки жодного разу не сплачував аліменти та добровільно коштами не допомагав.

Вказувала, що відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву в установлений строк.

Зазначала, що за змістом частини другої статті 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів, зокрема з підстави наявності спору про батьківство.

Посилалася на те, що факт перебування в Збройних Силах України відповідача не спростовує його обов`язку утримувати свою дитину. Донька ОСОБА_4 у 2023 році йде до школи, а тому її потрібно забезпечити належним шкільним приладдям, одягом та взуттям.

Вказувала, що відкладення розгляду даної справи фактично позбавляє дівчинку на достатній життєвий рівень нарівні з її однолітками.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (п.2 ч.1 ст.253 ЦПК України).

Отже, процесуальний закон пов'язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що визначаючи наявність підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава зупинення провадження у справі застосовується виключно з метою забезпечення можливості дотримання процесуальних прав учасників процесу, закріплених нормами ЦПК України, зокрема на безперешкодну участь сторін у судовому процесі, та з метою виконання обов'язку суду щодо повного та об`єктивного дослідження судом всіх обставин справи.

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов'язком громадян України.

В Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв'язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан, який у подальшому продовжувався Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», та який діє до цього часу.

Статтею 1 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» визначено військовий обов'язок. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов'язком громадян України. Військовий обов'язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2023 року на адресу суду першої інстанції від відповідача ОСОБА_3 надійшла заява, в якій останній просив зупинити провадження у справі, оскільки на даний час він залучений до заходів, необхідних для забезпечення оборони України.

На підтвердження вказаних обставин було надано довідку військової частини НОМЕР_1 від 23 травня 2023 року про те, що старший солдат ОСОБА_3 бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв'язку з військовою агресією Російської Федерації проти України перебуваючи в смт. Березнегувате Херсонської області, м.Краматорськ Донецької області, смт.Просяна Дніпропетровської області. Підстава: бойове розпорядження ОТУ «Марун» від 03 липня 2022 року №БР/ОТУ/17/т; бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 06 липня 2022 року №13/1/480, бойовий наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 11 липня 2022 року №7/т; бойове розпорядження ОУВ «Примор'я» від 15 липня 2022 року №2965т, бойовий наказ командира в/ч НОМЕР_1 від18 липня 2022 року №14/т; бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 29 листопада 2022 року 3349т; бойове розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 28 лютого 2023 року №420т/окп/бр; бойове розпорядження ОТУ «Марун» від 04 травня 2023 року №117/1/2/37т/ПБР (а.с.49).

Враховуючи, що перебування відповідача ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України є обов`язковою підставою для зупинення провадження у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність зупинення провадження у вказаній цивільній справі до припинення проходження військової служби відповідачем ОСОБА_3 у Збройних Силах України.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 04 липня 2023 року у справі №359/7297/22.

Колегія суддів зауважує, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування ОСОБА_3 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що факт перебування в Збройних Силах України відповідача не спростовує його обов`язку утримувати свою дитину та що відкладення розгляду даної справи фактично позбавляє дівчинку на достатній життєвий рівень нарівні з її однолітками, колегія суддів відхиляє з огляду на імперативність приписів частини першої статті 251 ЦПК України.

При цьому, ОСОБА_1 не позбавлена права пред`явити до виконання судовий наказ виданий 04 жовтня 2022 року Бориспільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги про те, що за змістом частини другої статті 252 ЦПК України не допускається зупинення провадження у справі про стягнення аліментів, зокрема з підстави наявності спору про батьківство є неспроможними, оскільки провадження у даній справі зупинено на підставі ст.251 ЦПК України, яка передбачає обов'язок, а не право суду зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач ОСОБА_3 від дати народження доньки жодного разу не сплачував аліменти та добровільно коштами не допомагав не впливають на висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2023 року постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, внаслідок чого підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 24 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: