Справа № 755/8091/23
"19" вересня 2023 р. м. Київ
Дніпровський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Савлук Т. В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,
Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», звернулося до суду з позовом, про стягнення з ОСОБА_1 в порядку регресу майнову шкоду в розмірі 64 685,93 гривень, та судовий збір в розмірі 2 684,00 гривень.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 червня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 800008/4605/0000995, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу «Audi A4» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова: НОМЕР_2 . 13 жовтня 2021 року близько 07 год. 00 хв. у ОСОБА_1 виник умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, транспортного засобу «Audi A4» державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме: викладення зовнішніх бокових дзеркал заднього виду автомобіля, за адресою: АДРЕСА_1 . 27 липня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва ухвалено вироку, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України. На підставі страхового акту № 00465959 від 13 жовтня 2021 року, ПрАТ «СК «УНІКА», з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по договору страхування, сплатила страхове відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 64 685,93 гривень. Позивач неодноразово звертався до відповідача з метою досудового врегулювання спору, однак дана вимога залишилася без належного реагування.
22 червня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва відкрито провадження у справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідачем копію ухвали, копію позовної заяви з доданими до неї документами отримано особисто 18 липня 2023 року, що підтверджується зворотнім повідомлення рекомендованої кореспонденції, правом подати відзив на позов та докази на спростування заявлених вимог не скористався.
На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, розглянувши подані позивачами документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачами докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільного процесу, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України.
Суд у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом.
Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів.
Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Судом встановлено, що 24 червня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «УНІКА» та ОСОБА_2 укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» №800008/4605/0000995, за умовами договору об`єктом страхування є транспортний засіб засобу «Audi A4» державний номерний знак НОМЕР_1 .
Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором.
27 липня 2022 року Дніпровським районним судом міста Києва винесено вирок, яким ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі; за ч. 4 ст. ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 Кримінального кодексу України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеної вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 06 серпня 2020 року, остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Як встановлено судом в мотивувальній частині вироку суду: «…Крім того, 13 жовтня 2021 року близько 07 години ОСОБА_1 перебував за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 4-д, у дворі житлових будинків, де звернув увагу на припаркований автомобіль марки «Audi A4», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 . У цей час у ОСОБА_1 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме: зовнішніх бокових дзеркал заднього виду автомобіля. Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 , впевнившись у тому, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, підійшов до автомобіля та, використовуючи інструмент, що мав при собі, а саме гострозубці, почергово демонтував обидва скла зовнішніх бокових дзеркал заднього виду автомобіля, вартістю 12 100 гривень за один елемент, заховавши при собі. Після чого, ОСОБА_1 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 24 200 гривень…»
На даний час вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року не скасовано та набрав законної сили.
За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.
13 жовтня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «КАСКО» з заявою про страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу «КАСКО», за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Audi A4» державний номерний знак НОМЕР_1 .
Згідно страхового акту № 00465959 від 13 жовтня 2021 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА», прийняло рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику в загальному розмірі 64 685,93 гривень.
На підставі страхового акту Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА» перерахувало на рахунок страховика страхове відшкодування в загальному розмірі 64 685,93 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №252673 від 18 жовтня 2021 року.
Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого.
Правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 755/9320/15.
За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно пред`явлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування понесених витрат по виплаті страхового відшкодування, що становить 64 685,93 грн., яке підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 , як особи винної у скоєнні кримінального правопорушення, відповідач в межах даного спору не скористався процесуальним правом надати докази, які спростовують позицію позивача.
Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн., який сплачено позивачем при звернені з цим позовом до суду.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 3, 11, 14, 988, 993, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, статтями 8, 25 Закону України «Про страхування», статтями 2, 10, 49, 76-81, 89, 141, 264 - 265, 274, 279, 280, 284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування,- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 64 685,93 гривень та судовий збір в розмірі 2 684,00 гривень, а всього на загальну суму 67 369 (шістдесят сім тисяч триста шістдесят дев`ять) грн. 93 коп.
Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: дані відсутні, місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга.
Суддя: