УХВАЛА

про направлення справи за підсудністю

28 вересня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О. В., розглянувши матеріали позовну заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за неотримане речове право

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів за неотримане речове право, згідно якої просить суд стягнути із ОСОБА_2 на її користь 1/3 вартості земельних ділянок, кадастрові номери :01:006:5036 та :01:006:0418, що становить 671 000, 00 грн.

Крім того, представником позивачки подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до ч. 1ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

У постанові від 09 вересня 2020 року у справі №910/6644/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Крім того, у постанові від 16 лютого 2021 року у справі №911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у ч. 3 ст. 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Позиція Великої Палати ВС ґрунтується, зокрема, на висновку про те, що, враховуючи аналіз змін у законодавчому регулюванні та лексичне тлумачення поняття, виключна підсудність справ застосовується до відповідних правовідносин загалом, а не щодо їх окремих складових.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи слідує, що спір виник щодо стягнення 1/3 вартості майна, а саме земельних ділянок, кадастрові номери: :01:006:5036 та :01:006:0418, місцезнаходженням яких є Київська область, Києво-Святошинський район, які внаслідок відчуження відповідачкою, вибули зі спадкової маси. Таким чином, оскільки спір стосується стягнення частки нерухомого майна, для якого положеннями ст. 30 ЦПК України встановлена виключна підсудність, враховуючи, що розгляд справи не розпочато, а згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України порушення правил виключної підсудності є підставою для скасування рішення і передачі справи на новий розгляд, суд вважає, що позовна заява, в т.ч. заява про забезпечення позову, не підсудні Рівненському міському суду Рівненської області, а тому підлягають передачі за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області (вулиця Мельниченка, 1, Київ, 03170).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку, що позовна заява (заява про забезпечення позову) підсудна Києво-Святошинському районному суду Київської області в порядку цивільного судочинства та підлягає направленню до цього суду за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 31, 260, 353 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву, в т.ч. заяву про забезпечення позову, ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за неотримане речове право передати на розгляд за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області (вулиця Мельниченка, 1, Київ, 03170).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Левчук О. В.