Справа № 193/1425/23
Провадження № 2-н/193/145/23
У х в а л а

про відмову у видачі судового наказу

25 вересня 2023 року сел. Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області Томинець О.В. розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

13.09.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеною заявою, в якій просить стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Дослідивши матеріали заяви суддя дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Між тим, під час вирішення питання про винесення судового наказу, судом встановлено, що Софіївським районним судом Дніпропетровської області 29.12.2021 видано судовий наказ згідно якого з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі заяви про видачу судового наказу і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

У даному випадку стягувач просить суд видати судовий наказ за яким стягнути аліменти на одну дитину у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, тоді як з цього ж самого боржника - ОСОБА_2 на підставі судового наказу від 29.12.2021 вже стягуються аліменти на утримання інших двох дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, таким чином у разі стягнення аліментів одночасно на утримання трьох дітей розмір стягуваних з боржника аліментів може значно перевищити визначений ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження» 50 відсотків заробітної плати боржника, що є недопустимим та таким, що порушить права боржника (1/3(33%) + 1/4 (25%)= 58%).

На підставі ч.ч.2, 5 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частина 3 ст.19 ЦПК України передбачає, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Отже, за викладених заявником обставин, єдина частка від заробітку (доходу) боржника у разі видання судового наказу за заявленими вимогами, яка підлягатиме стягненню на користь заявника як аліменти на утримання дітей, становитиме більше половини такого заробітку (доходу), що не відповідає п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України.

Згідно з п.3, 8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст.161 цього Кодексу, а також у разі, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої ст.165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ч. 3 ст. 165, 258, 261 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення до суду з такою самою заявою, разом з цим, заявник має право звернутися до суду з тими самими вимогами у порядку позовного провадження, пред`явивши позов у загальному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О. В. Томинець