Справа № 464/4700/23
пр.№ 2/464/1363/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу № 464/4700/23 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис, вчинений 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрований в реєстрі за № 8822 таким, шо не підлягає виконанню, покликаючись, що такий вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема нотаріусом не дотримано вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Також просить визнати оплати проведені в сумі 1 550 грн за квитанціями № 6342846 від 27.08.2015, № 6649152 від 30.09.2015, № 6873885 від 23.10.2015, № 7201633 від 30.11.2015, № 7487324 від 30.12.2015, № 7688436 від 27.01.2016 за оплату кредитної заборгованості по договору рефінансування № GP-7761011 від 23 липня 2015 року споживчого кредиту.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 20 липня 2023 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису

Ухвалою судді від 21 липня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали подати до суду у відповідності до вимог ст.178 ЦПК України відзив на позовну заяву. Третім особам встановлено строк 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та отримання відзиву для подання пояснень щодо позову чи відзиву.

Представником відповідача ОСОБА_2 подано заяву про визнання позовних вимог в частині визнання оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Треті особи не скористались правом подати пояснення на позовну заяву.

Розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, як це передбачено ч.13 ст.7 ЦПК України. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.ст.12, 81 ЦПК України).

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі за № 8822) про задоволення вимог відповідача шляхом стягнення з позивача грошові кошти за кредитним договором № GP -7761011 від 23 липня 2015 року, що становить загальну суму 11 762,06 гривень.

З примусового виконання даного виконавчого документа приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною, постановою від 01 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65014117.

Між сторонами виник спір стосовно дотримання приватним нотаріусом вимог діючого законодавства при вчиненні виконавчого напису.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»).

Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з приписів ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно». Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, натомість укладений між АТ «ПУМБ» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально.

Водночас позивач покликається на відсутність безспірної заборгованості, проте відповідачем не заперечено факт відсутності направлення позичальнику (позивачу) листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником (позивачем) такого.

Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Спосіб захисту щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідає положенню ст.16 ЦК України, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Порушене саме відповідачем цивільне право позивача підлягає захисту в судовому порядку, адже справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом (постанова Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 200/3452/17).

Ураховуючи викладене та визнання відповідачем позову, а також те, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить переконання, що заявлені позовні вимоги, у цій частині, підлягають до задоволення.

Що стосується вимоги визнання оплат проведених в сумі 1 550 грн за квитанціями № 6342846 від 27.08.2015, № 6649152 від 30.09.2015, № 6873885 від 23.10.2015, № 7201633 від 30.11.2015, № 7487324 від 30.12.2015, № 7688436 від 27.01.2016 за оплату кредитної заборгованості по договору рефінансування № GP-7761011 від 23 липня 2015 року споживчого кредиту, такі не є предметом спору у даній справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а як зазначає сам позивач стосується спору по розрахунку заборгованості за кредитом (відсутність безспірної заборгованості), а тому у задоволенні такої слід відмовити.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1 878,80 грн (1073,60 грн за подачу позовної заяви та 805,20 грн за подачу заяви про забезпечення позову). Натомість згідно з п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду заяви про забезпечення позову фізичною особою встановлено ставку судового збору у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536,80 гривень. Тобто позивачем внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж встановлено законом, на що він має право звернутися з клопотанням про повернення судового збору у цій частині, як це передбачено ст.7 ЗУ «Про судовий збір».

Ураховуючи вищенаведене, а також те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, суд приходить переконання, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 805, 20 грн (536,80+268,40).

Також, у порядку ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти сплачені позивачем при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати зі сплати 50 судового збору, а саме 805, 20 грн (536,80 грн за подачу позовної заяви та 268,40 грн за подачу заяви про забезпечення позову).

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Визнати виконавчий напис, вчинений 19 лютого 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, зареєстрований в реєстрі за № 8822 таким, що не підлягає виконанню.

У решті вимог позову відмовити.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 805, 20 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на користь ОСОБА_1 805, 20 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

відповідач Акціонерне Товариство «Перший Український міжнародний банк», , м. Київ, вул. Андріївська, 4

третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41

Повне рішення суду складено 27 вересня 2023 року, що є датою його ухвалення, ухваленого за відсутності учасників справи, як це передбачено ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя Г.О.Шашуріна