Справа № 202/360/22
Провадження № 2/202/143/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

14 вересня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ісаєвої Д.А.,

за участю секретаря Разнатовської А.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Лівобережна адміністрація Дніпропетровської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, вказавши, що він та відповідач є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2019 року шлюб між сторонами було розірвано. Сторони проживають окремо та дитина проживає разом з відповідачем.

З часу припинення спільного проживання, відповідач перешкоджає йому у спілкуванні із дитиною. Вирішити спірне питання в досудовому порядку не вдається, тому просить суд встановити порядок спілкування та участі батька - ОСОБА_6 у вихованні доньки - ОСОБА_5 .

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився завчасно надав заяву про розгляд справи у його відсутність та надав висновок про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 надала пояснення, що мати ОСОБА_4 чинить перешкоди позивачу у вихованні та спілкуванні з дитиною.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

За статтею 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Так, судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає разом з Відповідачем.

Згідно зі статтею 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин першої, другої статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

До предмету доказування у вказаній категорії справ входить встановлення наявності або відсутності перешкод, які створюються відповідачем щодо участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, а, крім того наявність умов, які батьки можуть запропонувати задля участі кожного з них у вихованні своїх дітей, а також способів участі кожного з них у спілкуванні з дітьми, усунення при цьому існуючих перешкод, що не повинно шкодити інтересам дітей.

В ході розгляду справи судом встановлено, що між сторонами виникли особисті конфліктні відносини, а відтак самостійно домовитись щодо участі кожного з них у вихованні та спілкуванні з власною дитиною вони не можуть, що в кінцевому результаті стало підставою для звернення позивача до суду.

Отже, фактично предметом спору в даній справі є можливість батька бачитись із дитиною та брати участь у її вихованні.

Згідно висновку органу опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітньою донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 № 6/11-14 від 13.01.2023 року є доцільним визначити такий спосіб участі бать у вихованні дитини:

- кожні перші та треті вихідні місяця за місцем проживання батька, за адресою: АДРЕСА_1 вихідні дні з 17.00 год. п`ятниці до 17.00 год. неділі за погодженням батьків, з урахуванням зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій, дотриманням режиму дня доньки, у місцях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з урахуванням погодинних умов, стану здоров`я дитини, її особистих побажань, без присутності матері;

- щорічний спільний відпочинок з донькою у період зимових канікул протягом семи днів (за бажанням дитини та з урахуванням її стану здоров`я, зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій, дотриманням режиму для доньки) за домовленості батьків, в межах України за умови обов`язкового погодження заздалегідь місця проведення відпочинку (вибір пансіонату, готелю, турбази, санаторію) з урахуванням особистих побажань дитини;

- щорічний спільний відпочинок з донькою у період літніх канікул протягом місяця в один із літніх місяців (за бажанням дитини та з урахуванням стану її здоров`я), за домовленістю батьків, в межах України за умови обов`язкового погодження заздалегідь місця проведення відпочинку (вибір пансіонату, готелю, турбази, санаторію) з урахуванням особистих побажань дитини.

При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд не повинен надавати пріоритет інтересам батьків, а вирішувати спір, беручи до уваги передусім інтереси дитини з урахуванням конкретних обставин справи.

За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української РСР 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Загальній декларації прав людини проголосила, що діти мають право на особливе піклування і допомогу. Дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відтак, будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Отже, при вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд має виходити, передусім, з інтересів дитини з урахуванням кожних конкретних обставин справи.

Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом лише в інтересах дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (стаття 142 СК України), у тому числі, й на рівномірне виховання батьками.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78).

Частиною третьою статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що дитина, яка розлучається з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства», батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право на спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Таким чином, законодавством України закріплено не право, а обов`язок того із батьків, який проживає окремо, регулярно брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди.

Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішенні від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до частини сьомої статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Отже, обов`язки щодо забезпечення розвитку дітей покладаються на обох батьків, кожен з батьків у рівній мірі зобов`язаний брати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дитиною повинен існувати систематичний психоемоційний контакт, при цьому слід дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Отже, у зв`язку з порушенням права позивача щодо участі у вихованні дитини та наявності спору між сторонами у спілкуванні з нею, на підставі ч.2ст.159 СК України, суд визначає способи участі батька у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування, з врахуванням позиції сторін.

При цьому для визначення способів спілкування батька із сином, суд приймає до уваги конкретні обставини справи та враховує насамперед інтереси дитини.

Зокрема, при ухваленні даного рішення судом в першу чергу прийнято до уваги принцип рівності батьків у вихованні та спілкуванні із власною дитиною, а також те, що таке спілкування не повинно бути формальним, має носити систематичний характер.

Враховуючи вищевикладене, встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимог статей 157,158 СК України, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та наявність підстав для його задоволення.

Дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у вихованні дитини у інший спосіб. До того ж, рішення не є перешкодою визначення батьками в добровільному порядку додаткових днів побачень позивача з дитиною.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн.

Керуючись ст. ст. ст. ст.2,18,77-81,259,263-265,280-281 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Лівобережна адміністрація Дніпропетровської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньої доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме встановити наступний графік спілкування:

- кожні перші та треті вихідні місяця за місцем проживання батька, за адресою: АДРЕСА_1 вихідні дні з 17.00 год. п`ятниці до 17.00 год. неділі за погодженням батьків, з урахуванням зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій, дотриманням режиму дня доньки, у місцях та закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей, з урахуванням погодинних умов, стану здоров`я дитини, її особистих побажань, без присутності матері;

- щорічний спільний відпочинок з донькою у період зимових канікул протягом семи днів (за бажанням дитини та з урахуванням її стану здоров`я, зайнятості дитини: відвідування гуртків, секцій, дотриманням режиму для доньки) за домовленості батьків, в межах України за умови обов`язкового погодження заздалегідь місця проведення відпочинку (вибір пансіонату, готелю, турбази, санаторію) з урахуванням особистих побажань дитини;

- щорічний спільний відпочинок з донькою у період літніх канікул протягом місяця в один із літніх місяців (за бажанням дитини та з урахуванням стану її здоров`я), за домовленістю батьків, в межах України за умови обов`язкового погодження заздалегідь місця проведення відпочинку (вибір пансіонату, готелю, турбази, санаторію) з урахуванням особистих побажань дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя Д.А. Ісаєва