Провадження № 22-ц/812/783/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

27 вересня 2023 року м. Миколаїв

справа № 490/1351/22

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва, ухвалене 19 травня 2023 року суддею Чулупом О.С. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного рішення не зазначена), у цивільній справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за договором,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У лютому 2022 року ТОВ «ФК «Фангарант Груп» звернулася з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Позов обґрунтований тим, що 12.06.2021 року між ФОП ОСОБА_2 як постачальником та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір № 7 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, відповідно до умов якого відповідачу було передано в оренду на умовах лізингу товар каблучку з червоного золота з діамантом 000123694 встановленою вартістю 25 961, 96 грн. Передача товару відповідачу засвідчена його підписом на договорі.

Умовами Пакету фінансування, визначеними в договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів, а саме, щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору.

Права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору, були відступлені постачальником на користь позивача в момент підписання договору 12.06.2021 року.

Станом на 11 лютого 2022 року відповідачем було сплачено лише 10 000 грн. при отриманні товару.

Пунктами 12.2-12.3 договору визначено, що у разі прострочення сплати платежів на строк до 10 календарних днів відповідач сплачує неустойку у розмірі 5 % від суми заборгованості за прострочення кожного платежу. У разі прострочення сплати платежів на строк більше 10 календарних днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу неустойку у розмірі 10 відсотків від суми заборгованості за кожен місяць прострочення.

За пунктом 12.4 договору, у разі прострочення сплати платежів на строк більше 30 календарних днів відповідач зобов`язаний за першою вимогою позивача протягом 10 календарних днів з моменту отримання вимоги достроково одноразово сплатити на користь останнього всі платежі, належні до сплати згідно з пакетом фінансування.

Відповідно до положень пункту 12.5 договору у разі прострочення сплати платежу повністю або частково на строк більше 30 днів, відповідач зобов`язаний самостійно повернути товари за адресою місця знаходження Процесинг-центра.

Посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 жодної суми, крім 10 000 грн. при отриманні товару, не сплатив, ТОВ «ФК «Фангарант Груп» просило стягнути з нього 26 337,23 грн. заборгованості, що виникла станом на 11 лютого 2022 року.

Відповідач участі у судових засіданнях не приймав, своєї позиції щодо позову не висловив.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що договір не підписаний відповідачем, оскільки не містить ні електронного, ні електронного цифрового, ні аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання іншого аналогу власноручного підпису).

Також матеріали справи не містять даних про ідентифікацію ОСОБА_1 при реєстрації в ІТС відповідним електронним підписом чи цифровим підписом чи іншим аналогом власноручного підпису, та доказів отримання ним товару.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Фангарант Груп», посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду скасувати та ухвалите нове рішення про задоволення позовних вимог.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що договір, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є договором лізингу та таким, що укладений в електронній формі, що згідно пункту 12 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення Договору в письмовій формі та підписаного власноручно. Це підтверджується протоколом електронного підпису. Товар клієнту передано у день підписання договору, що підтверджується пунктом 9.1 договору.

Договір підписаний електронним підписом відповідача, про що свідчить наданий ним доступ до номера телефону, даних паспорта, номеру облікової картки платника податків, та банківського рахунку. На це вказує спосіб його підписання, за яким для підписання електронної форми договору клієнт здійснює вхід до своєї облікової сторінки на веб-сайті Процесинг-центру, після чого проходить ідентифікацію своєї особи, обравши на свій розсуд канал ідентифікації за допомогою серверу BankID. Процесинг-центр з дозволу клієнта отримує доступ до його реєстраційних даних від обраної клієнтом банківської установи, яка раніше вже здійснювала його ідентифікацію.

Після ознайомлення з Правилами клієнт підписує договір. У разі, якщо клієнт не поставить відмітку про ознайомлення та згоду з запропонованими правилами, йому не буде доступний договір для ознайомлення та підписання.

Підписання договору клієнтом відбувається шляхом клику кнопки «підписати» після чого здійснюється безпосереднє підписання шляхом надсилання клієнтом Процесинг-центру одноразового ідентифікатора через свою облікову сторінку на веб-сайті Процесинг-центру.

Підписання договору підтверджується протоколом електронного підпису та диском, на якому містяться оригінал договору та протокол електронного підпису.

Узагальнені доводи інших учасників

Відзиву на апеляційну скаргу від відповідача не надходило. Повідомлення про слухання справи направлено на електронну адресу відповідача. Поштове повідомлення, надіслане за місцем проживання ОСОБА_1 повернулося до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом без повідомлення та виклику учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом обставини справи

Суд першої інстанції, вивчивши договір № 7 від 12.06.2021 року, укладений між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, прийшов до висновку про відсутність доказів його укладення та підписання відповідачем та про відсутність доказів ідентифікації відповідача при укладенні договору.

З таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Позиція апеляційного суду

Приписами положень діючого ЦПК України визначено, що під час розгляду цивільних справ суд зобов`язаний сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Ухвалою від 17 серпня 2022 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва відкрив провадження у справі, зазначивши, що позовна заява відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України, а підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження, передбачені статтями 185-186 ЦПК України, відсутні.

Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням до розгляду на 11 годину 31 жовтня 2022 року.

Подальші судові засідання призначалися на 10 годину 26 грудня 2022 року, 08 лютого 2023 року, 03 квітня 2023 року та 19 травня 2023 року.

При цьому жодне судове засідання не проводилося, зокрема через перебування судді на лікарняному та у нарадчій кімнаті з розгляду інших справ.

Зазначені обставини дають підстави для висновку про те, що суд поверхнево віднісся до розгляду справи та не вжив усіх визначених ЦПК України заходів для всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

За таких обставин апеляційний суд вважає за можливе прийняти докази, додані позивачем до апеляційної скарги.

Правовідносини у даній справі врегульовані ЦК України, ЗУ «Про електронну комерцію», ЗУ «Про електронні довірчі послуги», та ЗУ «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (частина друга статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем, права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції врегульовано Законом України «Про електронну комерцію».

Так, статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до частини четвертої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

Згідно з частиною тринадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.

Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно зі статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України.

Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 (справа № 404/502/18), від 09.09.2020 (справа № 732/670/19) дійшов такого висновку:

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Договір в спрощеній формі шляхом обміну, наприклад, електронними листами та іншими засобами електронної комунікації, або договір, який укладається шляхом приєднання до нього можна підписати з використанням:

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно зі статтею 807 ЦК України предметом договору лізингу може бути майно, визначене індивідуальними ознаками, яке відповідає критеріям основних засобів відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Пункт 3 частини 2 статті 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлює обов`язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

12.06.2021 року між ФОП ОСОБА_2 (постачальник) та ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір № 7 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше (далі - договір).

Цей договір укладено між сторонами в електронній формі, що згідно з частиною дванадцятою статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» за правовими наслідками прирівнюється до укладення договору в письмовій формі, та підписаного власноручно відповідачем (частина четверта статті18 ЗУ «Про електронні довірчі послуги»), що підтверджується протоколом електронного підпису.

Згідно з пунктом 1 договору відповідачу було передано в оренду на умовах лізингу такий товар каблучку з червоного золота з діамантом 000123694.

Пунктом 2 договору розрахункова загальна сума платежів визначена у розмірі 25 961, 96 грн.

Договором також визначена фактична адреса проживання та адреса експлуатації товару, яка відповідає місцю реєстрації відповідача АДРЕСА_1 .

У пункті 7 договору наведені відомості про Процесинг-центр, а саме - ТОВ «ФК «Фангарант груп».

Умовами Пакету фінансування визначеними в Договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору.

Умови пакету фінансування встановлені такі: - платіж при укладенні договору 10 000 грн.; - кількість місячних платежів (крім першого) два; - розмір місячних платежів - щомісяця рівними частинами , вид договору - прямий лізинг; - перехід права власності до клієнта - виплата всіх зобов`язань за договором.

Згідно з пункту 8.1 договору відповідач отримує товари (послуги) від постачальника на умовах Договору та згідно обраного ним Пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права постачальника за Договором відступаються на користь Процесинг-центра, яким відповідно до п. 7 договору є позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп».

Відповідно до пункту 8.2 договору порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізнішев редакції наказу № 05/02-18 від 05.02.2018 (надалі - Правила), що є невід`ємною частиною Договору. Клієнт ознайомлений з Правилами в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, саме в редакції згідно наказу № 05/02-18 від 05.02.2018, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в розділі 5 правил.

Згідно з пункту 9.1 договору, якщо за умовами пакету фінансування не вказано інше, надання клієнту товарів (послуг) відбувається в момент підписання цього договору клієнтом та постачальником. У разі якщо момент підписання цього договору не співпадає у часі з моментом надання клієнту товарів (послуг), клієнт повинен отримати товари (послуги) на підставі іншого первинного документа (накладної або акту). При цьому датою отримання клієнтом товарів (послуг) вважається дата підписання клієнтом відповідного первинного документа (накладної або акту). Підпис клієнта на договорі та/або накладній (акті) свідчить про отримання товарів (послуг) в належній якості, кількості та комплектації.

За умовами пункту 9.2 договору, якщо клієнт не отримав товари (послуги) або повернув товари (послуги) постачальнику протягом 14 календарних днів, клієнт зобов`язаний повідомити про це Процесинг-центр в семиденний строк шляхом відправки повідомлення на адресу електронної пошти, зазначену у п. 7.1 договору.

Підписами на договорі сторони засвідчили необхідність здійснення клієнтом оплати платежу при укладенні цього договору у повному обсязі, передбаченому Пакетом фінансування, у строк до моменту фактичного отримання клієнтом товару (пункт 9.3 договору).

Пунктом 10.12 договору постачальникові надано право вимагати розірвання цього договору, дострокового погашення зобов`язань, відшкодування збитків/або повернення товарів у зв`язку з неналежним виконанням клієнтом своїх зобов`язань за договором.

Клієнт же зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати платежі, передбачені Пакетом фінансування та цим договором (пункт 10.4.2 договору).

Пунктом 14 договору сторони встановили графік сплати щомісячних платежів рівними частинами по 7 980, 98 грн., щомісячно до 20 числа кожного місяця, до 20.07.2021 року та до 20.08.2021 року.

Відповідно до пункту 13.7 договору відповідач як клієнт ознайомився з Правилами, зміст яких є зрозумілим для клієнта, і він погодився їх дотримуватись та виконувати.

Згідно пункту 1.4 Правил - вони є договором приєднання у розумінні статті 634 Цивільного кодексу України. Підписанням договору клієнт приєднується до правил. Правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення.

Пунктом 6.2 Правил встановлено, що строк, протягом якого клієнт зобов`язаний сплачувати з отримані товари (послуги), а також кількість і розмір таких платежів, визначається на підставі зазначеного в договорі пакету фінансування. Строк, протягом якого клієнт повинен сплачувати платежі, починається з дня передачі товарів (надання послуг) клієнту і закінчується в останній день встановленого пакетом фінансування послуг.

Згідно з пунктом 6.3 Правил клієнт самостійно розраховує суму належних платежів за поточний місяць і оплачує їх на підставі договору.

Пунктом 6.4 Правил визначено, що розрахунковий період становить 1 (один) календарний місяць, якщо в пакеті фінансування не вказане інше. Оплата платежів здійснюється до 20 (двадцятого) числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після підписання Договору.

Пунктом 14.5 Правил встановлено, що у разі несплати клієнтом періодичного платежу протягом 30 календарних днів, клієнт зобов`язаний на першу вимогу позивача протягом 10 календарних днів з моменту отримання вимоги повністю погасити грошові зобов`язання за договором, враховуючи неустойку, комісію тощо.

Позивач стверджував, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань, станом на 11.02.2022 року виникла заборгованість у розмірі 26 337, 23 грн.

Згідно з договором № про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ (факторингу), укладеного 06.07.2017 року між ТОВ «ФК «Фангарант Груп» (за договором - Процесинг-центр) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (за договором - постачальник), за цим договором постачальник постачає товари клієнтам (надає послуги) та відступає Процесинг-центру права вимоги платежів та право власності на товари в якості забезпечення грошових вимог за договорами з клієнтами, а Процесинг-центр здійснює факторингове фінансування відступлених постачальником процесинг-центру прав разом з усіма правами вимоги до клієнта, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів та надання послуг… Права вимоги до клієнтів, що випливають з умов, на яких було здійснено постачання клієнтам товарів (послуг) та право власності на поставлені клієнтам товари відступається постачальником на користь процесинг-центру в момент підписання відповідного договору з клієнтом.

Про відступлення прав вимоги за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ відповідач повідомлений в письмовій формі, про що свідчать положення пункту 8.1 договору.

Отже, наявними у справі доказами підтверджується факт укладення між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше, який за своєю правовою природою є договором лізингу.

Договір підписаний ОСОБА_1 шляхом застосування електронного підпису, що підтверджується протоколом електронного підпису.

Доказів підписання договору від імені відповідача іншими (третіми) особами, у тому числі через вчинення шахрайських дій, матеріали справи не містять.

Отже, апеляційний суд уважає, що укладення договору доведено належними та достатніми доказами.

За наведеним договором відповідач ОСОБА_1 отримав товар, повну вартість якого мав сплатити до 11.02.2022 року.

Доказів проведення відповідачем повного розрахунку за договором матеріали справи не містять.

Позивач набув право вимоги до відповідача за договором № на підставі договору факторингу, укладеного з постачальником, та станом на дату розгляду справи в суді є кредитором по відношенню до відповідача та має законне право вимоги до відповідача, що ґрунтується на договорі.

Отже, суд погоджується з аргументами позивача, викладеними ним у позовній заяві вважає, що позивачем доведено факт укладення договору з додержанням письмової форми, визначеної законом, з дотриманням процедури, визначеної Законом України «Про електронну комерцію», такий договір підписаний відповідачем шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 цього закону та пункту 13.4 договору. Розрахунок заборгованості, виконаний позивачем, відповідає умовам договору.

На підставі викладеного апеляційна скарга підлягає задоволенню а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають розподіленню судові витрати, сплачені позивачем при подачі позовної заяви та при подачі сторонами апеляційних скарг.

Оскільки позовна заява та апеляційна скарга ТОВ «ФК «Фангарант Груп» підлягають задоволенню, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати, понесені при пред`явленні позову та при подачі апеляційної скарги, що складає 6 202, 50 грн. (2 481 грн. та 3 721, 50 грн.)

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 17 лютого 2009 року) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» (код ЄРПОУ 38922870, місце знаходження пр. Степана Бандери, 21 (корпус В), м. Київ, 04073) заборгованість за договором - 26 337 (двадцять шість тисяч триста тридцять сім) грн., 23 коп. та 6 202 (шість тисяч двісті дві) грн., 50 коп. судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова

---------------------------------

Повну постанову складено 27 вересня 2023 року