Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді: Данко В.Й.,

за участю:

секретаря судового засідання - Павлюх Л.М.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла позовні заява ОСОБА_3 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі - відповідач), у якому позивач просить суд:

-шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 28.12.2019 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №1000 - розірвати;

-після розірвання шлюбу позивачу відновити дівоче прізвище - « ОСОБА_5 ».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, кожен з них живе своїм життям, шлюб між ними носить лише формальний характер. Несумісність у характерах, різні погляди на життя, відношення до роботи є причинами постійних сварок та частих конфліктів між подружжям. З жовтня 2020 року ведення між ними спільного господарства припинено, сімейного побуту як такого немає, фактично позивачка та відповідач з того часу не проживають однією сім`єю, тому подальший сенс підтримувати сімейні відносини відсутній.

Малолітній син проживає разом з позивачкою. Спору щодо визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 між позивачкою та відповідачем немає.

Відповідач та позивачка не спілкуються контакт між подружжям негативно впливає на кожного з подружжя, а особливо - на їх малолітню дитину.

До суду від представника відповідача надійшов відзив, у якому він заперечив проти окремих обставин, викладених у позовній заяві.

Як стверджується у відзиві, учасники справи весь період їхнього подружнього життя проживали разом та вели спільне господарство.

Представник відповідача вказує на те, що висновок про спільне проживання позивача та відповідача зумовлюється тим, що у червні 2021 року в них народилася дитина, що, на переконання адвоката, доводить попереднє спільне проживання учасників спору та існування шлюбних стосунків.

Також представник позивача звертає увагу на те, що позивач за останній час побудував за місцем проживання подружжя ще один житловий будинок із басейном та зоною відпочинку задля майбутнього спільного відпочинку. Всі ці дії та рішення приймалися подружжям спільно. Наведені обставини вказують на наявність факту спільного проживання подружжя та ведення спільного господарства.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову в цілому не заперечив, проти окремих обставин, вказаних у позовній заяві, заперечив та просив врахувати доводи, зазначені у відзиві.

Ухвалою від 31.08.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживалися.

Заслухавши пояснення учасників процесу, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

28.12.2019 між позивачкою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та відповідачем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було зареєстровано шлюб Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно -Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що було зроблено актовий запис №1000. Даний факт підтверджується долученим до позовної заяви оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 28.12.2019 року.

Від спільного шлюбу у позивачки та відповідача народився син: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирішуючи спір по суті, суд виходив із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що спору щодо визначення місця проживання дітей між сторонами немає.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Зі ст. 55 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Враховуючи наведене та, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а отже, укладений між сторонами по справі шлюб підлягає розірванню.

У цьому контексті суд зауважує про те, що за обставин цієї справи заперечення представника відповідача проти окремих фактичних обставин справи визначального значення не має та не є підставою для відмови у позові.

Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище.

Підсумовуючи викладене, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Керуючись статтями 12, 13, 18, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позов задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 28.12.2019 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №1000 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу відновити дівоче прізвище - « ОСОБА_5 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.Й. Данко