Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 542/623/23

Провадження № 2/542/190/23

27 вересня 2023 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Кашуби М.І.,

за участю секретаря судового засідання Журавель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

25 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди.

В позовній заяві посилався на те, що 07 лютого 2023 року о 09 год. 50 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Chery А15 Amulet», д.н.з. НОМЕР_1 , в районі будинку № 8 площі Базарної у смт. Нові Санжари Полтавського району Полтавської області під час руху заднім ходом скоїв зіткнення зі стоячим автомобілем «Nissan Аlmега», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок цієї ДТП його автомобіль «Nissan АІmега», д.р.н. НОМЕР_3 , отримав механічні пошкодження, чим завдав йому матеріальної та моральної шкоди. Зазначив, що обставини настання вказаної ДТП та вину водія транспортного засобу «Chery А15 Amulet», д.н.з НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , за її скоєння, встановлено постановою судді Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22 лютого 2023 року у справі № 542/210/23. Вказав, що на момент скоєння цієї ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 водія транспортного засобу «Chery А15 Amulet», д.н.з. НОМЕР_1 , перебувала під страховим Полісом № АТ/2748811, згідно з яким забезпеченим транспортним засобом у страховому полісі зазначено «Chery А15 Amulet», д.н.з. НОМЕР_1 . Вказав, що дорожньо-транспортна пригода передбачена умовами страхування зазначеного полісу, тому він 08.02.2023 письмово повідомив ПАТ «HACK «ОРАНТА» про обставини цієї ДТП, звернувся до вказаного страховика із заявою про страхове відшкодування шкоди, надав аварійно пошкоджений автомобіль «Nissan Аlmега», д.н.з. НОМЕР_2 для проведення технічного огляду з метою визначення розміру заподіяного збитку, який був проведений представником ПАТ «HACK «ОРАНТА» 08 лютого 2023 року з фотофіксацією наявних пошкоджень та зі складанням відповідного протоколу (акту), який підписано без зауважень. Після чого ПАТ «HACK «ОРАНТА» на підставі страхового акту № ОЦВ-23-16-87229/1 від 16 лютого 2023 року було здійснено страхове відшкодування оціненої шкоди на його користь у розмірі 4 206,46 грн, завданої пошкодженням в результаті ДТП належного йому автомобіля «Nissan Аlmега», д.н.з. НОМЕР_2 з розрахунку: 5 706,46 грн. - 1 500,00 грн. = 4 206,46 грн. Вказав, що відповідно до розрахункової суми страхового відшкодування прийнята стараховиком частина невідшкодованої майнової шкоди, непокритої страховим відшкодуванням, складає 1 500,00 грн (5 706,46 грн - 4 206,46 грн = 1 500,00 грн) та не відшкодована відповідачем. Зазначив, що даний випадок завдав йому значних моральних страждань, які він оцінює в розмірі 5 000,00 грн. Повідомив, що неодноразово намагався вирішити питання щодо відшкодування завданої йому шкоди, непокритої страховим відшкодуванням з відповідачем в досудовому порядку, однак це не мало позитивного результату.

Просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на мою його користь:

- 1 500,00 грн у рахунок різниці між загальним розміром майнової шкоди, завданої пошкодженням належного йому транспортного засобу «Nissan Аlmега», д.н.з. НОМЕР_2 , та сумою страхового відшкодування такої шкоди (франшизи, передбаченої страховим полісом № АТ/2748811);

- 5 000,00 грн у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди;

- 3000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 травня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (а.с. 45).

В судове засідання позивач та його представник - адвокат Ольховський В.М. не з`явилися. Позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника (а.с. 72-73).

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим про день та час судового розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився, заяв про відкладення розгляду справи чи відзиву на позов не надав.

До суду повернулися судові виклики на 05.06.2023 та 27.09.2023 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», 06.07.2023 з відміткою про отримання рекомендованого повідомлення, а також на 06.09.2023 з відміткою « за закінченням терміну зберігання», що були надіслані за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою місця проживання відповідача ОСОБА_3 , а також розписка від 06.07.2023 про отримання виклику до суду на 11:00 год 25.07.2023 з підписом ОСОБА_2 про її отримання (а.с. 39А,71, 82, 102-103, 105-106).

Пунктом 1, 4 частини 8 статті 128 ЦПК України визначено, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи, які не з`явилися.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

07.02.2023 в смт Нові Санжари, площа Базарна, 8 Полтаського району Полтавської області водій автомобіля СНЕRY AMULET д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 під час руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на автомобіль NISSAN ALMERA д.н.з. НОМЕР_4 , що стояв та власником якого є ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.02.2023 по справі № 542/210/23 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. Постанова набрала законної сили 06.03.2023 (а.с. 24-27).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З матеріалів справи убачається, що за Полісом АТ № 2748811 у ПАТ «НАСК «ОРАНТА» застрахований транспортний засіб СНЕRY А15 AMULET SQR 7162L, державний номерний знак НОМЕР_1 , ліміт шкоди життю та здоров`ю 260000, 00 грн, ліміт за шкоду майну 130000,00 грн, франшиза 1500 грн (а.с. 21, 52).

08.02.2023 ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», повідомив про ДТП та заявив про страхове відшкодування (а.с. 19, 54-55). Після чого представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» здійснив огляд транспортного засобу «Nissan Аlmега», д.н.з. НОМЕР_2 та встановив наявні пошкодження (а.с. 22, 56-57).

Відповідно до страхового акту № ОЦВ-23-16-87229/1 від 16.02.2023, ПАТ «НACK «ОРАНТА» за договором страхування № АТ 2748811 від 13.05.2022, позивачу визначено страхове відшкодування у розмірі 4 206,46 грн (а.с. 59).

Згідно з розрахунком страхового відшкодування за договором страхування № 2748811 від 13.05.2022 розмір матеріальних збитків становить 5 706,46 грн, сума страхового відшкодування 4 206,46 грн, франшиза 1 500,00 грн (а.с. 28, 58).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з страховим актом ПАТ «НАСК «ОРАНТА» № ОЦВ-23-16-87229/1 від 16.02.2023, сума страхового відшкодування за договором страхування № АТ 2748811 склала 4 206,46 грн.

Згідно з розрахунком страхового відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 16.02.2023, встановлено розмір матеріального збитку 5 706, 46 грн, з яких сума страхового відшкодування - 4 206,46 грн, франшиза 1 500,00 грн.

З огляду на положення пункту 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відшкодування шкоди страховиком здійснюється виключно у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, а в розумінні положень ст. 1166, 1194 ЦК України відшкодовувати завдану майну потерпілого шкоду зобов`язана особа, яка її завдала, як і сплачувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

На підставі викладеного, враховуючи, що внаслідок вчинення відповідачем дорожньо-транспортної пригоди позивачу завдано збитків на суму 5 706,46 грн, при цьому цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована і розмір франшизи становить 1 500,00 грн, у зв`язку з чим страховою компанією виплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 4 206,46 грн, за вирахуванням франшизи, її слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Щодо відшкодування завданої моральної шкоди.

За змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач посилався на те, що завдана йому моральна шкода негативно вплинула на його загальний спихічний стан та рівновагу. У порушенні звичного способу життя, тимчасовій неможливості повноцінно користуватися пошкодженим автомобілем, очікуванням виплати страхового відшкодування, врату товарної вартості автомобілю. Зазначив, що відповідач на місці скоєння ДТП відмовився від надання йому допомоги, поводився цинічно та зухвало, що додало йому душевних страждань. Позивачем оцінено завдану моральну шкоду в розмірі 5000,00 грн.

Разом з тим, враховуючи характер та ступінь вини відповідача, глибину душевних та фізичних страждань позивача, зміну його звичного способу життя, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. Підстав для стягнення моральної шкоди у більшому розмірі суд не знаходить.

Поряд з цим, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат, зокрема витрат на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Судом встановлено, що 08 лютого 2023 року між адвокатом Ольховським Володимиром Миколайовичем та позивачем у справі ОСОБА_1 було укладено договір б/н на надання правової допомоги, а також додаткову угоду № 1 до договору б/н від 08.02.2023 від 29.06.2023 (а.с. 78-81, 82).

Суду стороною позивача надано примірник договору, зазначеного вище, з вказанням виду правової юридичної допомоги, її обсягу та термінів виконання. Крім того, надано акт виконаних послуг до договору б/н від 08.02.2023, розрахунок суми гонорару за надання адвокатських послуг від 29.06.2023 та квитанцію б/н про оплату від 29.06.2023 (а.с. 84-85, 86).

Відповідно до розрахунку суми гонорару за надання адвокатських послуг від 29.06.2023, вартість послуг адвоката складає 3000,00 грн, а саме: зустріч з клієнтом, надання консультацій, роз`яснення чинного законодавства 200,00 грн, аналіз судової практики та чинного законодавства 400,00 грн, підготовка позовної зяви 2400,00 грн (а.с. 86).

Статтею 137 ЦПК України визначено поняття витрат на правничу допомогу та порядок їх відшкодування, у відповідності до якої витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Положеннями частини 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частино 6 статті 137 ЦПК України визначено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, 02.11.2020 у справі № 922/3548/19 та 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви , пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись положеннями статті 141 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, обумовленої договором про надання правової допомоги, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи та значимості таких дій у справі, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу та приходить до висновку про те, що сума витрат на правову допомогу у даній справі, яка відповідає принципам справедливості, пропорційності та верховенства права становить 2000,00 грн.

Водночас, на переконання суду, саме така сума гонорару адвоката є пропорційною до предмета спору.

За змістом положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, з огляду на положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а також приймаючи до уваги, що судом позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду із позовною заявою судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_5 суму франшизи за договором обов`язкового страхування у розмірі 1 500,00 грн (одна тисяча п`ятсот гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_5 моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_5 витрати на правову допомогу в сумі 2 000,00 грн (дві тисячі гривень нуль копійок) та сплачений судовий збір при зверненні до суду 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частин рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ;

третя особа: Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», місце знаходження, вул. Здолбунівська, 7 Д, корпус Г, м. Київ, Київської області,02081.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Кашуба М.І.