Номер провадження: 22-ц/813/6702/23
Справа № 521/2279/21
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Кострицького В.В.,

учасники справи:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,

на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року, постановлене судом у складі судді Плавич І.В. у м. Одеса,

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якої зазначило, що 09.09.2008 року відповідач підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складає між позивачем та відповідачем кредитний договір, що підтверджується підписом останнього в заяві.

В порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 13.01.2021 року за відповідачем утворилася заборгованість у сумі 72779,86 грн, яка складається з: 53537,90 грн - заборгованість за кредитом, 19241,96 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦПК України.

Позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 09.09.2008 року в розмірі 53537,90 грн та вирішити питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Малиновський районний суд м. Одеси рішенням від 31.05.2022 року позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 09.09.2008 року у розмірі 53537,90 грн. Судом вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Щодо клопотання про застосування строку позовної давності зазначив, що термін дії картки 12.2019 року, позивач звернувся до суду з позовом 11.02.2021 року, тобто до спливу строку позовної давності.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,просить рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31.05.2022 рокускасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості залишити без задоволення, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 ,зазначає, що докази надані позивачем до позовної заяви не засвідчені належним чином. Також вважає, що позивачем не доведено отримання відповідачем суми кредиту, так з виписка вбачається, що після 26.01.2018 ркоу відповідачем отримано 6125,80 грн, інші списання це пеня, страховий платіж та відсотки. Посилається на непогодження збільшення розміру кредитного ліміту. Також зазначає про про пропуск позивачем строку позовної давності, та вважає, що заборгованість до 26.01.2018 року не підлягає стягненню.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14.07.2023 року Акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, проте відзиву не надходило.

Процедура реєстрації в ЄСІТС (реєстрація Електронного кабінету, реєстрація офіційної електронної адреси) передбачає проходження запропонованої засобами Електронного кабінету процедури реєстрації з використанням кваліфікованого електронного підпису, та внесенням контактних даних особи, зокрема адреси електронної пошти, номера телефону (в тому числі мобільного), зазначенням інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (пункт 9 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи).

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» та представник відповідача Чернявського Д.В. ОСОБА_2 зареєстровані у підсистемі «Електронний кабінет» за допомогою своїх офіційних електронних адрес.

Згідно з пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційна скарга отримані Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» в особистому кабінеті Електронного суду 14.07.2023 року та 24.07.2023 року, що підтверджується довідками.

Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження представник скаржника отримав 14.07.2023 року, що підтверджується довідкою.

Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову в цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 53537,90 грн, тобто ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684 * 100 = 2684000 грн), тому справа є малозначною в силу прямої вказівки в ЦПК України.

Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводиться без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції вмежах доводівта вимогапеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, враховучи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважав, що кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам закону та обставинам справи, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 09.09.2008 року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК Українидоговором є домовленість двохабо більше сторін, спрямована на встановлення, зміну абоприпинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

За змістомстатті 634ЦК України договором приєднання є договір, умови якоговстановлені однією із сторін у формулярахабо іншихстандартних формах,який можебути укладений лише шляхом приєднання другоїсторони дозапропонованого договорув цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК Україниможна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Звертаючись до суду із позовом банк просив стягнути з відповідача заборгованість за тілом кредиту у сумі 53537,90 грн.

До позовної заяви позивачем додано копію документа, який за своєю формою і змістом є заявою, яка підписана ОСОБА_1 , розрахунки заборгованості за договором від 09.09.2008 року станом на 31.05.2015 року, 30.09.2019 року та 13.01.2021 року, виписку за договором № б/н станом на 16.01.2021 року, копію довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , довідку про видані кредитні картки та строк їх дії, копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг.

При цьому Умови та правила надання банківських послуг не підписані ОСОБА_1 , матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані умови на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, пені, комісії, штрафів, розміру і порядку їх нарахування.

У заяві від 09.09.2008 року, яка підписана ОСОБА_1 , містяться відомості про отримання останнім кредитної картки «Універсальна» «55 днів пільгового періоду», з кредитним лімітом в розмірі 3000 грн, та базовою процентною ставкою 2,5 % в місяць на залишок заборгованості.

Колегія суддів вважає, що правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, не можуть бути застосовані до правовідносин сторін, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ "ПриватБанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві погодженої домовленості сторін про сплату пені, страхових платежів, та узгодження порядку погашення кредиту (в тому числі шляхом погашення відсотків за рахунок тіла кредиту), надані банком Умови та правили надання банківських послуг в ПриватБанку не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують обставин, викладених в позовній заяві.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проте, позивачем як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так в суді апеляційної інстанції, не зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України про те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не надано суду доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про погодження сторонами умов договору про сплату пені, страхових платежів за договором «Страхування кредитного ліміту» та порядок погашення кредиту.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду щодо задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту, оскільки він не відповідає фактичним обставинам справи.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 «Про судове рішення у цивільній справі» постанови від 18 грудня 2009 року № 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, належним чином дослідити поданий стороною доказ, перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування - це процесуальний обов`язок суду.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, ухвалення законного й обґрунтованого рішення.

Проте, суд першої інстанції не з`ясував всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи та не надав оцінки усім доказам у справі, а саме: виписці по картковому рахунку та розрахункам заборгованості, які надавались позивачем до суду першої інстанції на підтвердження користування відповідачем кредитними коштами.

Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

У постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі № 194/329/15 зазначено, виписка з особового рахунку може бути належним доказом заборгованості відповідача за кредитом, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.

Враховуючи, що відповідач в апеляційній скарзі самостійно посилається на виписку коштів по картковому рахунку, зазначає про те, що ним за період з 26.01.2018 року отримано грошові кошти у розмірі 6125,80 грн, з урахуванням того, що виписка про рух коштів, долучена позивачем до позовної заяви, містить підпис уповноваженої особи, посилання в апеляційній скарзі щодо недопустимості наданих позивачем доказів у зв`язку з їх неналежним засвідченням, колегія суддів не приймає.

Доводи ОСОБА_1 , які викладені як у відзиві на позовну заяву, так і в апеляційній скарзі, про те, що позивачем недоведено отримання відповідачем кредиту у розмірі 53537,90 грн, оскільки списання з карткового рахунку здійснювались позивачем,в тому числі як пеня, страховий платіж заслуговують на увагу.

Так, колегія суддів зазначає, що на підставі заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу відкрито рахунок та надано картку № НОМЕР_1 зі строком дії до листопада 2011 року, у подальшому 18.01.2012 року надано картку НОМЕР_2 зі строком дії до жовтня 2015 року, 20.01.2012 року 5457…7549 зі строком дії до січня 2016 року на 26.2.2016 року 4149…8565 зі строком дії до грудня 2019 року.

З наданої банком виписки про рух коштів по картці за період з 08.09.2008 року по 23.10.2020 року вбачається, що відповідач неодноразово здійснював операції за вказаними картками, а саме щодо зняття готівки з карткового рахунку через банкомат, здійснював покупки так й поповнював картку.

Отже, виписка про рух коштів по картці є належним доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, сплати послуг карткою, часткове погашення заборгованості.

Слід зазначити, що судом першої інстанції не досліджені надані позивачем розрахунки заборгованості у взаємозв`язку з випискою про рух коштів.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2018 року у справі № 755/7704/15-ц (провадження № 61-283св18) зазначено, що «належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду».

Із виписки про рух коштів та розрахунку заборгованості за період з 01.06.2015 року по 30.09.2019 року графа «Відсотки погашені за рахунок кредиту», які надані банком вбачається, що позивачем здійснювалось автоматичне погашення відсотків за рахунок кредитних коштів.

За період з 22.03.2017 року по 27.01.2022 року за рахунок кредиту погашені відсотки у сумі 49537,29 грн.

Зазначені обставини свідчать про те, що заборгованість за тілом кредиту складається не тільки із витрачених відповідачем кредитних коштів, а й коштів, які відповідач не отримував в сумі 49537,29 грн.

Як зазначалося вище, позиваем не надано доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про погодження сторонами умов договору про стягнення страхових платежів за договором «Страхування кредитного ліміту».

Проте, позивачем у період з 06.07.2016 року по 05.04.2019 року щомісячно відповідачу нараховувався страховий платіж у різних розмірах, про що зазначено у виписці про рух коштів.

Так за період з 06.07.2016 року по 05.04.2019 року позивачем нараховано страховий платіж у сумі 8241,29 грн.

Оскільки в укладеному між сторонами договорі від 09.09.2008 року у вигляді заяви відсутні умови щодо сплати страхових платежів та здійснення погашення відсотків за рахунок тіла кредиту, то у банка були відсутні правові підстави для стягнення страхових платежів у розмірі 8241,29 грн, та здійснювати автоматичне погашення відсотків у сумі 49537,29 грн за рахунок кредитних коштів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки заборгованість за тілом кредиту, яку просить стягнути позивач у розмірі 53537,90 грн є меншою ніж сукупний розмір нарахованих виплат, які не були погоджені відповідачем шляхом підписання договору від 09.09.2008 року у вигляді заяви 57778,58 грн (49537,29 грн + 8241,29 грн), то позовні вимоги банку про стягнення тіла кредиту є необґрунтованими та задоволенню не пілягають.

Щодо суті апеляційної скарги

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю абочастково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України).

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредиту в сумі 53537,90 грн.

Щодо судових витрат

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

В ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідачем ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 3405 грн, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1.

У зв`язку з тим, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 , підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3405 грн.

Керуючись ст.ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 , задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 31 травня 2022 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 3405 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 25 вересня 2023 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов