Справа № 489/3322/23
Провадження № 2/489/1526/23
РІШЕННЯ

Іменем України

27 вересня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі

головуючого судді Микульшиної Г.А.,

із секретарем судових засідань Тищенко Д.О.,

за участі:

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В червні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 123 311,89 грн. та понесених судових витрат.

Як на підставу позовних вимог зазначав, що 21.05.2021 ОСОБА_1 підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Підпис відповідачем здійснено власноруч на планшеті. Відповідачем погоджено використання ОТР пароля в якості підпису та інших видів простого електронного підпису. В подальшому відповідач виявив бажання отримати послугу «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою», ознайомився з актуальними умовами кредитування та підписав паспорт кредиту за допомогою ОТР пароля. Після чого відповідачем за допомогою ОТР пароля було підписано кредитний договір б/н від 02.02.2022 про надання строкового кредиту в розмірі 112 900,00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника на строк 36 місяців із встановленням річної відсоткової ставки в розмірі 18 %. Через неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань станом на 29.05.2023 утворилась заборгованість у розмірі 123 311,89 грн., яка складається із 108 070,39 грн. - заборгованості за кредитом, 15 241,50 грн. - заборгованість за відсотками.

Посилаючись на порушення відповідачем грошових зобов`язань, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути наведену заборгованість з відповідача, а також понесені судові витрати.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 29.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В судове засідання представник позивача не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» разом з позовом подав заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності та не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнав частково. Не заперечував проти наявності в нього заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», проте зазначав, що здійснював погашення боргу вже після звернення банку і позовом до суду, на підтвердження чого надав квитанції, зокрема і в судовому засіданні 27.09.2023 на 5 000,00 грн. від 01.09.2023, яку просив долучити до матеріалів справи. Вказане клопотання протокольною ухвалою суду було задоволено. Крім того зауважував, що кредитний договір ним було укладено 02.02.2022, в той час як до матеріалів справи долучено копію договору між ним та банком, дата якого помилково визначена як «02.02.2021».

07.09.2023 на адресу суду від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява, згідно якої позивач повідомляє, що в додатках до позовної заяви, а саме кредитному договорі № б/н, укладеним із ОСОБА_1 , помилково вказана дата договору «02 лютого 2021 року». При цьому правильною датою договору є «02 лютого 2022 року». Вказане підтверджується графіком платежів та іншими документами, долученими до позовної заяви.

Суд, вислухавши пояснення відповідача ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

21.05.2021 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір б/н у вигляді заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 11-21).

Підписавши анкету-заяву відповідач надав свою згоду, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг.

02.02.2022 між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір б/н, відповідно до умов якого відповідач отримав строковий кредит в розмірі 112 900,00 грн. на строк 36 % зі сплатою відсотків за його використання в розмірі 18 % річних за умовами «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою». Згідно умов вказаного договору передбачено, що платежі за кредитом здійснюються щомісячно рівними частинами згідно графіку платежів (а.с. 23-30).

Проте відповідач свої зобов`язання за кредитом не виконував, не здійснював щомісячне погашення обов`язкових платежів згідно графіку, внаслідок чого станом на 29.05.2023 утворилась заборгованість в розмірі 123 311,89 грн., яка складається із 108 070,39 грн. - заборгованості за кредитом, 15 241,50 грн. - заборгованість за відсотками (а.с. 7-8).

30.03.2023 АТ КБ «ПриватБанк» на адресу відповідача ОСОБА_1 було направлено досудову вимогу про необхідність сплати простроченої заборгованості або здійснення дострокового повернення кредиту, яку останнім виконано не було (а.с.35-39).

Рух грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив розрахунком заборгованості за договором № б/н від 02.02.2022 (а.с. 7-8), а також випискою з особового рахунку за період з 02.02.2022 по 31.05.2023 (а.с. 9).

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Підписана відповідачем анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості та кредитний договір є належними і допустимими доказами на підтвердження наявності між сторонами кредитних правовідносин.

За змістом статті 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частин п`ятої-сьомої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

За частиною другою статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 123 311,89 грн., яка складається із 108 070,39 грн. - заборгованості за кредитом, 15 241,50 грн. - заборгованість за відсотками.

Однак під час розгляду справи відповідач ОСОБА_1 надав суду квитанції на підтвердження оплати заборгованості за кредитом в загальному розмірі 17 684,00 грн. вже після пред`явлення банком позову.

Відповідно до положень п. 4.5 кредитного договору №б/н від 22.02.2022 кошти, отримані від клієнта для погашення заборгованості за кредитом, у разі недостатності суми здійснення платежу для виконання зобов`язання за Договором у повному обсязі, насамперед, направляються для погашення прострочених процентів за користування кредитом.

Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, кредитні кошти в повному обсязі не повернув, внаслідок чого виникла заборгованість, яка була погашена частково за час розгляду справи судом, згідно статей 526, 1054 ЦК України з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 105 627,89 грн., яка підтверджена розрахунком позивача та відповідачем не спростована і складається із залишку заборгованості за тілом кредиту (123311,89-17864,00 = 105 627,89 грн.), оскільки відсотки згідно умов договору погашаються в першу чергу.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково (85,65 %), відповідно до статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 298,85 грн.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.02.2022 станом на 29.05.2023 в розмірі 105 627,89 грн. (сто десять тисяч шістсот двадцять сім гривень 89 копійок), яка складається із 105 627,89 грн. - заборгованості за тілом кредиту.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір в сумі 2298,85 грн. (дві тисячі чотириста сім гривень 82 коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи:

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , адреса: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д;

відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 27.09.2023.

Суддя Г.А. Микульшина