РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2023 року

м. Рівне

Справа № 564/2127/21

Провадження № 22-ц/4815/908/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя: Боймиструк С.В.,

судді: Хилевич С.В., Шимків С.С.,

секретар удового засідання: Мороз А.В.,

за участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 20 грудня 2017 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримала від товариства кредит у розмірі 583 557 грн., строком на 60 місяців, під 18,99 % річних на придбання автомобіля марки «Audi», A3 Sportback. Крім того, згідно з умовами кредитного ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язалося надати позичальниці додатковий кредит у сумі 132 759,36 грн. на добровільне страхування наземних транспортних засобів.

Позивач вказував, що з липня 2020 року ОСОБА_3 припинила сплачувати чергові платежі, тобто не виконує зобов`язання за кредитним договором.

З огляду на викладене, ТОВ «Порше Мобіліті» просило суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь заборгованість за кредитним договором, яка станом на 25 червня 2021 року становить 537 646,96 грн., з яких:

354 360,72 грн. - достроково неповернута сума кредиту з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 21 листопада 2020 року по 25 червня 2021 року;

43 642,68 грн. - частина кредиту та нарахованих процентів за черговими платежами згідно з Графіком погашення кредиту з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 16 червня 2020 року по 25 червня 2021 року;

9 492,36 грн. - частина додаткового кредиту та нарахованих процентів за черговими платежами згідно з Графіком погашення кредиту з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 16 липня 2020 року по 25 червня 2021 року;

55 152,44 грн. - проценти, нараховані на непогашену суму кредиту з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 16 вересня 2020 року по 25 червня 2021 року;

7 283,74 грн. - відшкодування страхових платежів згідно з пунктом 5.6 загальних умов кредитного договору з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 15 вересня 2020 року по 25 червня 2021 року;

67 715,02 грн. - відшкодування інших витрат згідно з пунктом 9.6 загальних умов кредитного договору з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 05 листопада 2020 року по 25 червня 2021 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року позов ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» достроково неповернуту суму кредиту за кредитним договором від 20 грудня 2017 року, яка станом на 25 червня 2021 становить 300 818,93 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року скасовано.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за кредитним договором від 20 грудня 2017 року та додатковим кредитом, яка станом на 25 червня 2021 року становить 285 138,39 грн, що складається:

з основної заборгованості за кредитним договором та додатковим кредитом у розмірі 273 023,78 грн.

246 736,58 грн. (тіло кредиту),

4 802,91 грн. - три процента річних,

21 484,29 грн. - інфляційні втрати за період з 01 листопада 2020 року по 25 червня 2021 року;

4 830,87 грн. - простроченої заборгованості зі сплати чергових платежів з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 01 листопада 2020 року по 25 червня 2021 року;

7 283,74 грн. - простроченої заборгованості з відшкодування страхових платежів згідно з пунктом 5.6 Загальних умов договору з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 17 жовтня 2020 року по 25 червня 2021 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 14 червня 2023 року Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» задоволено.

Постанову Рівненського апеляційного суду від 13 жовтня 2022 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У своїй апеляційній скарзі не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення яким позовні вимоги задовольнити частково на суму 367217,85 грн.

Зазначає, що оскільки відповідач вимоги від 03 вересня 2020 року не отримала, то кредитний договір вважається припиненим 30 жовтня 2020 року (30-й день з дати надсилання вимоги). Вказує, що суд першої інстанції не навів обґрунтування висновку про зменшення суми кредиту, яка підлягає достроковому поверненню після припинення кредитного договору, на суму визнаних місцевим судом платежів, здійснених відповідачкою у червні 2020 року.

Вважає необґрунтованим та незаконним висновок суду про стягнення з відповідачки суми кредиту, яка підлягає достроковому поверненню у зв`язку з припиненням кредитного договору у розмірі 300 818,93 грн. Сума кредиту, яка підлягає поверненню згідно відомостей зведеної облікової відомості становить 330 290,46 грн.

Вважає помилковими висновки суду, щодо відмови у стягненні чергових платежів за кредитним договором. Покликаються на те, що загальний розмір понесених позивачем і не компенсованих відповідачем всупереч умов п. 5.6 загальних умов витрат на сплату страхових платежів складає 6637,96 грн.

Рішення суду не містить мотивів з яких він виходив, залишаючи поза увагою вимогу позивача про нарахування 3% річних та інфляційних.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує, що рішення суду законне та обґрунтоване. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 20 грудня 2017 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала грошові кошти у розмірі основного кредиту у сумі 583 557 грн та додаткового кредиту - 132 759,36 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,99 %, строком на 60 місяців, з цільовим призначенням - для придбання автомобіля марки «Audi», A3 Sportback, 2016 року випуску.

Сторони кредитного договору погодили між собою Графік погашення кредиту, що є додатком до кредитного договору.

Перший внесок за власні кошти в оплату автомобіля здійснено у розмірі 145 890 грн. Ціна автомобіля відповідно до договору з дилером становить 729 447 грн.

26 грудня 2017 року на забезпечення зобов`язань за кредитним договором між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 укладено договір застави транспортного засобу, предметом якого є автомобіль марки «Audi», A3 Sportback, 2016 року випуску який належить на праві власності ОСОБА_3 .

З липня 2020 року ОСОБА_3 припинила сплачувати чергові платежі.

30 вересня 2020 року ТОВ «Порше Мобіліті» направило ОСОБА_3 вимогу (повідомлення) про дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (від 03 вересня 2020 року вих. № 50015620), яку відповідачка не отримала.

19 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою І. С. вчинено виконавчий напис щодо звернення стягнення на автомобіль, однак у процесі примусового виконання автомобіль не знайдено, заборгованість не погашена.

05 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Рівненської області Ярмошевич Н. О. відкрито виконавче провадження № 63528276 щодо примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 19 жовтня 2020 року. Однак, у процесі примусового виконання у виконавчому провадженні автомобіль не знайдено, заборгованість не погашена.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 02 березня 2021 року у справі 564/3048/20, що набрало законної сили, позов ОСОБА_3 задоволено. Виконавчий напис нотаріуса від 19 жовтня 2020 року № 2275, який видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою І.С., визнано таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з наданим ТОВ «Порше Мобіліті» розрахунком, заборгованість відповідачки станом на 25 червня 2021 року становить:

- 43 642,68 грн. - частина кредиту та нарахованих процентів за черговими платежами згідно з Графіку погашення кредиту з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 16 червня 2020 року по 25 червня 2021 року;

- 9 492,36 грн. - частина додаткового кредиту та нарахованих процентів за черговими платежами згідно з Графіку погашення кредиту з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 16 липня 2020 року по 25 червня 2021 року;

- 354 360,72 грн. - достроково неповернута суму кредиту з урахуванням інфляційних втрат та трьох процентів річних за період з 21 листопада 2020 року по 25 червня 2021 року;

- 55 152,44 грн. - проценти, нараховані на непогашену суму кредиту з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 16 вересня 2020 року по 25 червня 2021 року;

- 7 283,74 грн. - відшкодування страхових платежів згідно з пункту 5.6 загальних умов кредитного договору з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 15 вересня 2020 року по 25 червня 2021 року;

- 67 715,02 грн. - відшкодування інших витрат згідно з пункту 9.6 загальних умов кредитного договору з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 05 листопада 2020 року по 25 червня 2021 року.

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору й вимогами ЦК України.

За правилом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, відшкодування збитків.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У частині першій статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами

(з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такий правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18); від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18). Вказана правова позиція є незмінною.

Скасовуючи постанову апеляційного суду, Верховний Суд зробив наступні висновки.

Визначаючи суму заборгованості відповідачки за залишком тіла кредиту, апеляційний суд виходив лише із зведеної облікової виписки з рахунку клієнта ОСОБА_3 , на підставі якої проведено розрахунок заборгованості за кредитним договором за період із 16 червня 2020 року до 25 червня 2021 року (т. 1, а. с. 56-57).

Вказавши на те, що у цій виписці зазначено про загальну суму заборгованості щомісячного платежу з повернення кредиту та відсотків, апеляційний суд без належних на те правових підстав почав самостійно обчислювати суму залишку тіла кредиту шляхом віднімання від заявленої позивачем у позові суми тіла кредиту, а це 320823,83 грн., відсотків за користування основним і додатковим кредитом, нарахованих після 01 листопада 2021 року.

Проте, апеляційний суд не звернув уваги на те, що у вказаній зведеній обліковій виписці з рахунку клієнта ОСОБА_3 зазначено, що заборгованість по сумі кредиту, тобто тіла кредиту становить 330290,46 грн.

Крім того, апеляційний суд залишив поза увагою наданий позивачем графік погашення кредиту, який є додатком до кредитного договору, у графі «Залишок» якого міститься інформація про розмір суми (тіла) кредиту, який наданий позичальниці та який залишається до повернення у разі повної сплати позичальницею платежу за відповідний розрахунковий період (т. 1, а. с. 38).

При цьому, апеляційним судом належним чином не досліджено направлену 30 вересня 2020 року ОСОБА_3 вимогу (повідомлення) про дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором (від 03 вересня 2020 року вих. № 50015620), в якій зазначено, що позичальниця має повернути, окрім несплачених чергових платежів, невиплачену суму кредиту у розмірі 320823,83 грн. (т. 1, а. с. 53).

Таким чином, апеляційний суд не взяв до уваги та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам щодо розміру залишку фактично наданого та не повернутого відповідачкою тіла кредиту. При цьому передчасно зменшив його розмір (тіла кредиту), який підлягав поверненню позивачу, як позикодавцю, на суму відсотків за користуванням кредитом, яку апеляційний суд обрахував самостійно, не маючи для цього підстав.

При цьому невірне визначення суми залишку тіла кредиту вплинуло на правильне обчислення інфляційних втрат та трьох процентів річних, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, про застосування якої у позовній заяві просив позивач.

ВИЗНАЧЕННЯ ТІЛА КРЕДИТУ

Як вбачається з графіку погашення кредиту станом на травень 2020 року заборгованість по основному кредиту повинна була становити 368556,28 грн.

За червень 2020 року підлягало до сплати:

9302,18 грн. суми кредиту,

5832,40 грн. процентів за користування кредитом,

2765,82 грн. суми додаткового кредиту,

43,77 грн. суми за користування додатковим кредитом.

Залишок після сплати 359254,10 грн.

За липень 2020 року:

9449,38 грн. суми кредиту,

5685,20 грн. процентів за користування кредитом,

2765,82 грн. суми додаткового кредиту,

43,77 грн. суми за користування додатковим кредитом.

Залишок після сплати 349804,72 грн.

За серпень 2020 року

9598,92 грн. суми кредиту,

5535,66 грн. процентів за користування кредитом,

2765,82 грн. суми додаткового кредиту,

43,77 грн. суми за користування додатковим кредитом.

Залишок після сплати 340205,80 грн.

За вересень 2020 року

9750,82 грн. суми кредиту,

5383,76 грн. процентів за користування кредитом,

2765,82 грн. суми додаткового кредиту,

43,77 грн. суми за користування додатковим кредитом.

Залишок після сплати 330454,98 грн.

За жовтень 2020 року

9905,13 грн. суми кредиту,

5383,76 грн. процентів за користування кредитом,

2765,82 грн. суми додаткового кредиту,

43,77 грн. суми за користування додатковим кредитом.

Залишок за умови сплати до 15 жовтня 2020 року 320549,85 грн. (пункт 34 таблиці, т. 1 а.с. 38).

Таким чином за умови належного виконання відповідачкою своїх зобов`язань з погашення кредиту (без врахування відсотків), станом на 16 жовтня 2020 року до сплати залишалось 320549,85 грн. тіла основного кредиту.

Відповідно слід дійти висновку, що з відповідача підлягає до стягнення 320549,85 грн. достроково неповерненої суми кредиту, виходячи з меж позовних вимог.

ПРОСТРОЧЕНА ЗАБОРГОВАНІСТЬ ЗА ЧЕРГОВИМИ ПЛАТЕЖАМИ.

Оскільки відповідачка в обумовлений договором строк не здійснювала платежі в повному обсязі починаючи з червня 2020 року, то позивач відносив утворену заборгованість до простроченої при цьому враховував проценти за користування передбачені договором. Згідно виставлених рахунків: №00456303 від 01.06.2020, №00457781 від 01.07.2020, №00459228 від 03.08.2020 підлягало до сплатити:

за червень: 9031,06 грн. суми кредиту (тіло 1) та 5662,42 грн. нараховані відсотки за користування; 2765,82 грн. суми додаткового кредиту (тіло 2) та 43,77 грн. відсотків за користування;

за липень: 9173,98 грн. суми кредиту (тіло 1) та 5519,50 грн. нараховані відсотки за користування, 2765,82 грн. суми додаткового кредиту (тіло 2) та 43,77 грн. відсотків за користування;

за серпень: 9319,16 грн. суми кредиту (тіло 1) та 5374,32 грн. нараховані відсотки за користування, 2765,82 грн. суми додаткового кредиту (тіло 2) та 43,77 грн. відсотків за користування;

З судового рішення у справі №564/3048/20 судом було встановлено, що ОСОБА_3 долучено до матеріалів справи квитанції про здійснення нею платежів, на виконання умов Договору кредиту: у червні місяці 2020 року на суму 19846 грн. 10 коп. та 158.80 грн., у липні місяці 2020 року на суму 10 000,00 грн. (квитанція номер 177310077 від 08.07.2020), у серпні 2020 року - 10000,00 грн. (квитанція № 177310076 від 27.08.2020 року) та у вересні - 10000,00 грн. (квитанція № 177310122 від 11.09.2020 року).

Як вбачається з апеляційної скарги та розрахунків заборгованості наданих позивачем до суду апеляційної інстанції позивач визнає, що оплату, яку здійснювала відповідач у червні 2020 року на суму 20004,90 грн. потрібно зарахувати в погашення простроченої заборгованості, що виникла за червень та частково липень 2020 року по основному та додатковому кредитам. Після проведення зарахування, заборгованість за червень по черговим платежам за основним та додатковим кредитом відсутня, а за липень зменшена з 17503,07 грн. до 6818,91 грн.

Також позивачем були враховані проплати за 08.07.2020 року, 27.08.2020 року, 11.09.2020 року та 24.09.2020 року на суму по 10000,00 грн. кожна.

При цьому частина коштів з проплат йшла на погашення заборгованості за рахунками, що створені у квітні-серпні 2020 року (т.1. а.с. 199).

Розподіл вказаних коштів відбувся у черговості передбаченій пунктом 1.8 Загальних умов кредитного договору.

Такий висновок узгоджується з відомостями наведеними у зведеній обліковій виписці по кредитному договору клієнта ОСОБА_3 (т.1 а.с. 198-199, т.2 а.с. 79), Акті звіряння взаємних розрахунків по договору №50015620 від 20.12.2017 року (т.2 а.с. 81) таблиці розподілу проплат, що надійшли з червня 2020 року по 30 жовтня 2020 року (т. 2 а.с. 79-80).

Крім того, слід враховувати, що під час розгляду справи місцевим судом відповідач здійснила три оплати на погашення заборгованості: 12.11.2021 року на суму 5000,00 грн., 29.11.2021 року на суму 10000,00 грн., 18.01.2022 року на суму 5000,00 (т.1 а.с. 198-199) Такі проплати також підлягали до зарахування в рахунок погашення чергових платежів по рахунках за 01.07.2020 року та за 03.08.2020 року в порядку черговості передбаченої кредитним договором. За результатом зарахування таких проплат повністю погашена заборгованість за черговим платежем по рахунку №00457781 від 01.07.2020 року та частково зменшена заборгованість по рахунку №00459228 від 03.08.2020 до 4365,75 грн.

Відповідач результатів проведеного зарахування власним контрозрахунком не спростовував, а суд порушень прав споживача кредитних послуг, недотримання умов договору та правових або логічних невідповідностей у такому зарахуванні не вбачає.

Отже у підсумку заборгованість по простроченим черговим платежам (включно з договірними відсотками) за кредитним договором становить 4365,75 грн.

СТРАХУВАННЯ.

Колегія суддів також приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо зарахування у рахунок погашення кредиту суми страхового відшкодування у розмірі 6637,96 грн., виплаченої ПрАТ «СК «Уніка» з таких підстав.

У пункті 5.5 Загальних умов кредитування передбачено, що позичальник зобов`язаний забезпечити страхування майна, яким забезпечено виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором протягом всього строку дії кредитного договору в страховій компанії, яка є авторизованою компанією.

Пунктом 5.6 передбачено обов`язок Позичальника, не пізніше 5 календарних днів після направлення Компанією відповідного повідомлення компенсувати Компанії витрати понесені нею у зв`язку із здійсненням від імені Позичальника страхових платежів на користь Страхової компанії.

Убачається, що відповідач не сплачувала страхові платежі за договором страхування, а тому з метою недопущення припинення дії договору страхування заставленого автомобіля, позивач на підставі пункту 5.6 Загальних умов здійснив виплати на користь страхової компанії у розмірі 6637,96 грн. (08.10.2020 у сумі 3318,98 грн. та 10.11.2020 року у сумі 3318,98 грн.) та надіслав відповідачу рахунки на відшкодування цих страхових витрат, які остання не проплатила.

Враховуючи, що метою страхування є забезпечення виконання позичальником умов кредитного договору, а тому сума страхового відшкодування, яка була перерахована позивачем страховій компанії у вищевказаному розмірі, повинна зараховуватись на погашення кредитної заборгованості.

СТАТТЯ 625 ЦК УКРАЇНИ.

Доводи сторін узгоджуються з тим, що направивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати заборгованості за договором від 03.09.2020 року Кредитний договір вважається припинений 30.10.2020 року, а нарахування санкцій передбачених ст. 625 ЦК України слід здійснювати з 01 листопада 2020 року до 25 червня 2021 року.

Нарахування за ст.625 ЦК України інфляційних та 3% річних на суму заборгованості слід проводити на встановлену суму чергових платежів, простроченої суми основного боргу та на відшкодування страхових платежів згідно п.5.6 Загальних умов.

Таким чином нарахування інфляційних та 3 % річних становить:

- на 4365,75 грн. (сума заборгованості чергових платежів) - 380,14 грн (інфляційні) та 84,98 грн. (3 % річних) відповідно;

- на 320549,85 грн. (основна заборгованість за непогашеним тілом кредиту) 27911,49 грн. (інфляційні) та 6239,75 грн. (3 % річних);

- на 6637,96 грн. (заборгованість відшкодування страхових платежів) 577,99 грн. (інфляційні) та 129,21 грн. (3 % річних);

Враховуючи викладені висновки, а також межі позовних вимог та межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила, що загальний розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає до стягнення з відповідачки з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних станом на 25.06.2021 року становить (4830,87 грн. + 354701,09 грн. + 7345,16 грн.) = 366877,12 грн. яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що позов задоволено частково на 68,23% судові витрати понесенні позивачем підлягають відшкодуванню пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 лютого 2022 року скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" заборгованість за кредитним договором №50015620 від 20.12.2017, яка становить 366877,12 грн..

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" 9562,17 грн. сплаченого судового збору при подачі позовної заяви та апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 вересня 2023 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.В. Хилевич

С.С. Шимків