Справа № 202/835/23
Провадження № 2-ві/202/10/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Михальченко А.О.

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

за участю:

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чебикіна С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Чебикіна Сергія Віталійовича про відвід судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська Бєсєди Ганни Вікторівни від розгляду цивільної справи №202/835/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння в натурі та виділення частки домоволодіння, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа №202/835/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ домоволодіння в натурі та виділення частки домоволодіння.

20.09.2023 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Чебикін С.В., через канцелярію суду, подав заяву про відвід судді Бєсєди Г.В., яку мотивував тим, що суддею, в порушення принципу рівності сторін в цивільному процесі, задоволено клопотання представника ОСОБА_2 про поновлення процесуального строку для подання доказів та долучено до матеріалів справи витяг від 11.08.2023, тобто після закінчення підготовчого засідання, який був поданий з порушенням процесуальних строків без обґрунтування неможливості надання зазначених доказів в передбачений процесуальний строк. Також, суддею було оголошено перерву у судовому засіданні для надання стороні позивача можливості письмово обґрунтувати неподання під час підготовчого судового засідання доказу про можливість поділу спірного майна в натурі. Зазначене викликає сумніви в неупередженості та об`єктивності судді, у зв`язку з чим просив відвести суддю Бєсєду Г.В. від розгляду цивільної справи №202/835/23.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська (суддя Бєсєда Г.В.) від 21.09.2023 відвід визнано необґрунтованим.

22.09.2023 заява про відвід судді Бєсєди Г.В. надійшла в провадження судді Михальченко А.О.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Судом було повідомлено про вирішення питання про відвід його ініціатора адвоката Чебикіна С.В., який у судовому засіданні доводи заяви підтримав та наполягав на необхідності відводу судді Бєсєди Г.В.

Повідомлені про час та місце судового розгляду заяви про відвід суддя Бєсєда Г.В. та інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, що не є перешкодою для розгляду питання про відвід по суті.

Заслухавши ініціатора відводу, оглянувши матеріали справи № 202/835/23, проаналізувавши доводи заяви про відвід, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений ст.36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Викладені в заяві про відвід доводи щодо упередженості та необ`єктивності головуючого судді є необґрунтованими, оскільки об`єктивними даними не підтверджуються і по суті ґрунтуються на незгоді учасника справи з процесуальними діями суду та прийнятими за їх результатами рішеннями (задоволення клопотання про долучення доказів).

Згідно з частиною четвертою ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Зважаючи на доводи заяви про відвід, суд приходить до висновку, що обґрунтування, наведені у ній, не можуть бути підставою для відводу судді у справі, є суб`єктивним сприйняттям обставин, і не свідчать про необ`єктивність або упередженість судді по суті справи.

Відповідно до ст.126, 129, 129-1 Конституції України, ст.6, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права; суд ухвалює рішення іменем України.

Отже, заявником не наведено, а судом не встановлено обставин, які б свідчили про упередженість чи не об`єктивність головуючого у справі та обставин цієї справи, а також інших підстав, передбачених статтею 36 ЦПК України, які унеможливлювали б розгляд справи суддею та викликали необхідність його відводу.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36-37, 39-41, 258-261, 268, 353 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви про відвід відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 27.09.2023

Суддя А. О. Михальченко