Провадження № 2/761/326/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року Шевченківський районний суд міста Києва

у складі:

головуючого судді Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань Путря Д.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві заяву про визнання мирової угоди у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соломонова Вікторія Вікторівна, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ) про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходилась дана цивільна справа, у якій ухвалою судді від 03.07.2023 р. відновлено провадження, призначено судове засідання по цивільній справі з повідомленням учасників справи.

В судовому засіданні сторони та їх представники звернулись до суду з заявою про затвердження мирової угоди між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 від 25.09.2023 року у цивільній справі №761/19710/21.

Треті особи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про день та час розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Вислухавши пояснення присутніх сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та умови мирової угоди, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частинами першою, другою статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Згідно з пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 207 ЦПК України якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, є не виконуваними, або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

При визнанні мирової угоди цивільний процесуальний закон покладає на суд обов`язок перевірити чи не суперечать умови мирової угоди закону, чи не порушують такі умови права, свободи та інтереси інших осіб, чи не суперечать дії законного представника однієї із сторін мирової угоди інтересам особи, яку він представляє, чи мають представники сторін відповідні повноваження на укладення мирової угоди та роз`яснити сторонам наслідки визнання мирової угоди.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням наведених норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Предметом спору у цій справі є вимоги про визнання договору купівлі продажу недійсним, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності з тих підстав, що ОСОБА_5 не розуміла значення своїх дій і не могла керувати ними під час підписання оскаржуваного договору купівлі-продажу квартири від 30.03.2021 року.

Між тим, мирова угода від 25.09.2023 р. містить умови, які не співвідносяться з предметом і підставами позову в частині зобов`язання відповідача сплатити позивачу кошти в сумі 763200,00 грн. у строк не пізніше одного банківського дня з моменту затвердження мирової угоди. Також, не відповідають вимогам процесуального Закону умови за п.10 Мирової угоди щодо неможливості оскарження ухвали про затвердження мирової угоди і її автоматичне розірвання у зв`язку з цим.

Також, виходячи з положень ст.ст. 11,13, 202 ЦК України затверджена судом мирова угода має відповідати загальними принципами цивільного законодавства та підлягає виконанню.

Отже, за своєю правовою природою мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах погоджених сторонами, свідчить про врегулювання судового спору між сторонами та є завершенням судового провадження.

Визнанням мирової угоди суд засвідчує відповідність умов цієї угоди вимогам закону та дотримання балансу законних прав та інтересів сторін, дотримання вимог (принципу) справедливості судового рішення у спосіб визначений в умовах мирової угоди.

Тобто, мирова угода є двостороннім правочином, здійснена на вільному волевиявленні сторін, спрямована на врегулювання спору шляхом взаємних поступок. Метою мирової угоди має бути врегулювання спору, що виник між сторонами у справі, тобто спору який є предметом судового розгляду. При цьому, мирова угода має стосуватися лише прав та обов`язків сторін, її умови не мають суперечити закону чи порушувати права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

Предметом даного судового розгляду є серед іншого - питання недійсності (дійсності) договору купівлі-продажу спірної квартири.

Між тим, умови мирової угоди стосуються фактично доплати за її придбання спадкоємцю продавця. Тобто, фактично умови мирової угоди стосуються правовідносин, що не є предметом спору. При цьому, в тексті мирової угоди взагалі ніяким чином не обгрунтовано вихід сторін за межі предмету судового розгляду, а суд не може бути інструментом у вирішенні питань розбіжностей щодо сум коштів за придбання майна чи компенсацію за його придбання або відмову від прав на нього.

Суд вважає, що дана мирова угода укладена не в рамках реалізації права врегулювання спору з виходом за межі спору, а відносно інших правовідносин, які не були предметом спору у даному судовому провадженні.

Крім того, учасники цивільних відносин не можуть на рівні того чи іншого договору (в тому числі, й мирової угоди) здійснювати кваліфікацію певного договору як недійсного (нікчемного чи оспорюваного), визначати правові наслідки нікчемності правочину, домовлятися про застосування реституції (постанова Верховного Суду від 27.10.2021 р. у справі № 346/6034/13-ц).

З огляду на викладене, потрібно відмовити у затвердженні мирової угоди між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 від 25.09.2023 року у цивільній справі №761/19710/21 та продовжити судовий розгляду у цій справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.207,353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у затвердженні мирової угоди між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_3 від 25.09.2023 року у цивільній справі №761/19710/21 та продовжити судовий розгляду у цій справі.

У відповідності до вимог ст..353 ЦПК України ухвала оскарженню не підлягає.

повна ухвала виготовлена 28.09.2023 р.

Суддя: А.А.Осаулов