Справа № 152/1166/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 вересня 2023 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Роздорожної А.Г.

за участі секретаря судового засідання Сербіної М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження по суті цивільну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»

до ОСОБА_1

вимоги позивача: про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

учасники справи не викликалися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

1. Представник позивача в позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 14265 грн боргу за кредитним договором № 799789278 від 10 жовтня 2019 року, а також судові витрати.

2. Позов обґрунтовано тим, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення позики не виконує, а тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав копію договору позики, копію договору факторингу, витяг з реєстру прав вимоги, розрахунок заборгованості.

3. Відповідач своєї позиції щодо позову суду не повідомив.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. В прохальній частині позовної заяви представник позивача просив у разі розгляду даної позовної заяви в порядку загального позовного провадження, розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, та у випадку неявки в судове засідання відповідача у визначені судом дату і час, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с.4).

5. 6 вересня 2023 року від представника позивача до суду надійшло клопотання, в якому він просить проводити судові засіданні за відсутності представника позивача та повністю задовольнити позовні вимоги (а.с.31-32).

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

6. Ухвалою суду від 23 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачеві запропоновано надати в строк до 13 вересня 2023 року відзив на позовну заяву, а також встановлено позивачу та відповідачу строк до 27 вересня 2023 року для подання відповіді на відзив та заперечень (а.с.29).

7. Копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу за адресою, що вказана в позові. За наданою суду інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 23 серпня 2023 року, відповідач значиться зареєстрованим за адресою, що вказана в позові (а.с.28). Відповідно до поштового повідомлення відповідач особисто отримав надіслані йому судом документи 29 серпня 2023 року (а.с.34), однак відзиву на позовну заяву не надіслав.

8. Таким чином, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів.

9. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи.

10. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено.

11. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

ІV. Фактичні обставини встановлені Судом.

12. Відповідно до копії договору №799789278 від 10 жовтня 2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 (Позичальник), уклали кредитний договір про те, що Товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму 5000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п. 1.4. цього Договору. Строк дії договору починається з моменту його укладення та становить 29 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,32 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (Процентна ставка), починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в пукнту 1.3 цього Договору. З урахуванням цього, позичальник сплачує Товариству процентів за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 116,80 відсотків річних (а.с.5-6).

13. Згідно з копією договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» (Клієнт), укладено договір про те, що Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором (а.с.7-8).

14. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги №2 до Договору факторингу №20102022 від 20 жовтня 2022 року, сума заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором кредиту №799789278 становить 14265 грн, з них: 5000 грн сума заборгованості за основним боргом та 9265 грн сума заборгованості по відсоткам (а.с.9).

15. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №799789278 станом на 31 липня 2023 року заборгованість за кредитним договором 14265 грн, з них: 5000 грн сума заборгованості за основному боргу та 9265 грн сума заборгованості по відсоткам (а.с.10).

V. Оцінка Суду.

16. Відповідно до статті 509 ЦК України між сторонами виникло зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку.

17. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

18. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

19. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

20. Згідно зі статтями 610, 629 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням вимог, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

21. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

22. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

23. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

24. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

25. Згідно з статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

26. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України, договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

27. Судом встановлено, що відповідач погодився на умови кредитного договору шляхом підписання його своїм електронним підписом

28. В постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі №200/564/18, вказано, що доказами які підтверджують наявність заборгованості та підтверджують її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по рахунку може бути належним доказом наведених у позові обставин, яка досліджується судом у сукупності з іншими доказами.

29. Однак, представником позивача на підтвердження позовних вимог до позову додано лише розрахунок заборгованості за кредитним договором №799789278 від 10 жовтня 2019 року (а.с.10), виконаний станом на 31 липня 2023 року, без виписки про рух коштів по рахунку, а також без документа, який підтверджує отримання відповідачем суми грошових коштів у користування, тобто доказів про зарахування цієї суми на рахунок відповідача первісним кредитором. На думку суду, сам по собі наданий розрахунок заборгованості, який виконувався працівником позивача, не може слугувати доказом виникнення та існування між первісним кредитором та відповідачем кредитних відносин. Оцінюючи розрахунок, суд також вертає увагу на те, що як вбачається з пункту 1.3. Договору № 799789278 від 10 жовтня 2019 року, кредит надається строком на 29 днів тобто до 8 листопада 2019 року. Згідно з п. 1.4 за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 116,80 % (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку 0,32% (процентів) за день користування кредитом. В Додатку №1 до Договору № 799789278 від 10 жовтня 2019 року, який є невід`ємною частиною Договору, зазначено: сума кредиту 5000 грн.; сума нарахованих процентів за користування кредитом 464 грн (а.с.6 на звороті). Отже, термін дії Договору про надання фінансового кредиту закінчився 8 листопада 2019 року, проте, як вбачається з Реєстру прав вимоги №2 до Договору факторингу №201020222 від 20 жовтня 2022 року (а.с.9), розрахунку заборгованості (а.с.10), кредитор продовжував нараховувати проценти в розмірі, обумовленому договором кредиту, після закінчення його дії та визначив їх розмір в розмірі 14265 грн, тобто провів нарахування не за період дії кредитного договору (29 днів), а й по закінченню його дії. Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

30. Окрім цього, суд звертає увагу на те, що в договорі факторингу від 20 жовтня 2022 року (а.с.7-8) в пункті 1.2. вказано, що кредитний договір - кредитний договір, укладений між первісним кредитором, який є товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" і боржником, право грошової вимоги за яким отримав клієнт (ТзОВ "ТАЛІОН ПЛЮС") на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, укладеного між клієнтом та товариством з обмеженою відповідальністю "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА". В свою чергу кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором було укладено 10 жовтня 2019 року. У зв`язку з тим, що предстаником позивача не було надано суду документів, які підтверджують перехід права вимоги за цим кредитним договором від ТзОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" до ТзОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", з тексту договору факторингу від 20 жовтня 2022 року випливає, що перехід права вимоги за кредитним договором відбувся до його укладення. Зазначений в позовній заяві реєстр боржників №61 від 14 січня 2020 року до договору факторингу №28/1118-01, укладеного між ТзОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" та ТзОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", за яким до ТзОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №799789278, до позову доданий не був. Відтак встановити, коли та на підставі чого у ТзОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" виникло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №799789278 та чи на момент укладення договору від 20 жовтня 2022 року (а.с.7-8) ТзОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" мало це право, належними та допустимими доказами під час розгляду справи не представляється можливим.

31. Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

32. Згідно з частинами першою, другою та третьою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

33. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

34. Згідно з частиною другою статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

35. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

36. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Представником позивача не доведено розмір фактично взятих відповідачем кредитних коштів за умовами договору №799789278 від 10 жовтня 2019 року, не доведено перехід права вимоги за цим кредитним договором до ТзОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", що, в свою черу, не доводить перехід права грошової вимоги за цим договором до позивача. Крім цього, наданий представником позивача розрахунок заборгованості не підтверджений жодним первинним документом, що оформлений відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Збирати такі докази з власної ініціативи суд не має права з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та верховенства права.

З цих підстав,

Керуючись статтями 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, на підставі статей 509, 525, 526, 527, 530, 610, 626, 628, 629, 638, 1048, 1050, 1054, 1077 ЦК України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 ЦПК України, Суд, -

у х в а л и в :

1. В задоволенні позову за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини перша та друга статті 273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (пункт 1 частини другої статті 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин(частина третя статті 354 ЦПК України).

Повне рішення складено 27 вересня 2023 року.

Ім`я (найменування) сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, р/р НОМЕР_1 у АТ «ТАСкомбанк», .

Представник позивача: Грибанов Денис В`ячеславович, який знаходиться по вул. Лісова, 2, поверх №4, м. Бровари, Київська область, 07400.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА