Справа № 185/366/22
Провадження № 2/185/108/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2023 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання - Падафи А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справі ЄУ № 185/366/22 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
представник позивача - адвокат Мелешко І.В.,-
I. Стислий виклад позовної заяви
10 січня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «СК «Мега-Гарант» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.
Позовна заява вмотивована наступним чином.
16.04.2020 близько 20 години 15 хвилини водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «BYD F3», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Знам`янка - Луганськ - Ізварине у Павлоградському районі Дніпропетровської області від м. Павлоград у напряму м. Донецьк, при виконанні маневру повороту ліворуч на нерегульованому перехресті з другорядною дорогою Зелене - Богданівка - Богуслав, не надав переваги у русі автомобілю «Ford Ranger», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по автодорозі Знам`янка - Луганськ - Ізварине від м. Донецьк у напрямку м. Павлоград, виїхав на смугу руху останнього, де сталося лобове зіткнення зазначених транспортних засобів. Внаслідок даної ДТП водій ОСОБА_2 отримав тілесні пошкодження від яких помер на місці ДТП, пасажири його автомобіля ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 отримали тілесні ушкодження різного ступеню тяжкості, з якими були доставлені до лікарні. Тим самим позивачу заподіяна матеріальна шкода, пов`язана з лікуванням, стійкою втратою працездатності, та моральна шкода.
Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність винної особи ОСОБА_2 , пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «BYD F3», д.н.з. НОМЕР_1 , була застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант», ліміт страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю третіх осіб у розмірі 200 000 грн. на одного потерпілого, франшиза - 0.
За наслідками ДТП позивач отримала наступні травми: відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку ІІ ст., субдуральна гематома намету мозку малого об`єму, САК, перелом кісток лицевого черепу, збійні рани голови, ЗТГК перелом ребер справа 7,9, пневмогідроторакс малого об`єму справа, гідроторакс зліва, закрита травма живота, внутрішньочеревний крововилив. У зв`язку з отриманими травмами проходила стаціонарне лікування в КЗ « Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» у періоди з 16.04.2020 по 18.05.2020, з 26.06.2020 по 10.07.2020, 01.06.2021 по 24.06.2021. Крім того, внаслідок зазначеного ДТП позивача стала особою з інвалідністю ІІ групи.
ІІ. Процесуальні дії у справі та позиція сторін у справі
Ухвалою від 25.01.2022 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, представник позивача надав заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки під час підготовки справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про її розгляд.
Частиною 4 статті 223 ЦПК України встановлено, що в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач повторно в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив на позов не подав, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, у суду наявні підстави для заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення на підставі наявних доказів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.
Відповідно до висновку експертизи від 10.12.2020 № 311 ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у виді політравми, котра супроводжувалася: відкритою черепно-мозковою травмою, забоєм головного мозку ІІ ст., субдуральною гематомою по намету мозочка, переломами кісток лицевого черепу, збійними ранами голови, ЗТГК з переломами 7,9 ребер праворуч, ускладненої мінімальним пневмогідротораксом справа, мінімальним гідротораксом зліва, тупою травмою живота, розривом селезінки, розривом печінки, внутрішньочеревною кровотечею, закритим біфокальним переломом середньої та нижньої третини стегнової кістки зі зміщенням уламків, закритим багатоуламковим внутрішньо суглобовим між виростковим переломом нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення, та утворилися при ударі з великою силою, великою швидкістю об тупі тверді предмети, якими могли бути виступаючі частини всередині салону автомобіля при зіткненні його з перешкодою, та утворилися незадовго до надходження ОСОБА_1 до лікарні, тобто 16.04.2020.
Згідно з витягом з Централізованої бази даних МТСБУ, на момент ДТП 16.04.2020 цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки «BYD F3», д.н.з. НОМЕР_1 була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №183426921 у АТ «СК «Мега-гарант», що не оспорюється сторонами.
Відповідно до виписок з медичної карти хворого №5036, Е2836, довідки ЛКК № 2717 від 16.08.2021 ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» у періоди з 16.04.2020 по 23.04.2020, з 23.04.2020 по 28.04.2020, з 28.04.2020 по 18.05.2020, 01.06.2021 по 24.06.2021. Діагноз: політравма, котра супроводжувалася: відкритою черепно-мозковою травмою, забоєм головного мозку ІІ ст., субдуральною гематомою по намету мозочка, переломами кісток лицевого черепу, збійними ранами голови, ЗТГК з переломами 7,9 ребер праворуч, ускладненої мінімальним пневмогідротораксом справа, мінімальним гідротораксом зліва, тупою травмою живота, розривом селезінки, розривом печінки, внутрішньочеревною кровотечею, закритим біфокальним переломом середньої та нижньої третини стегнової кістки зі зміщенням уламків, закритим багатоуламковим внутрішньо суглобовим між виростковим переломом нижньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням уламків.
Відповідно до довідки МСЕК № 146198 від 10.12.2020 та акту огляду до неї № 1524 від 10.12.2020 внаслідок травм отриманих 16.04.2020 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 24.11.2020, загальне захворювання.
Відповідно до довідки МСЕК № 146943 від 09.12.2021 та акту огляду до неї № 1289 від 09.12.2021, після повторного огляду, внаслідок травм отриманих 16.04.2020 ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності з 01.12.2021, загальне захворювання.
V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування
За загальним правилом відповідальність за шкоду несе особа, яка завдала шкоду. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу, при русі транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).
Статтею 1187 ЦК України передбачено об`єктивну (безвинну) цивільно-правову відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за шкоду, яка завдана внаслідок його експлуатації третій особі.
Разом із тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, - якщо законом передбачено такий обов`язок.
Згідно з ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.
У статті 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Згідно з ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Пунктом 24.1 статті 24 означеного Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Пунктом 24.2 статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначений мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, який становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.
Приписами ст. 25 цього Закону встановлено, що у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною; для непрацюючої повнолітньої особи - допомога у розмірі, не меншому мінімальної заробітної плати, встановленої чинним законодавством.
Відповідно до п. 26.1 ст. 26 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України.
Згідно з п. 26.2, 26.3 ст. 26 вказаного Закону, мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку.
Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності потерпілим, або цей розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 26.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування в розмірі, визначеному у пункті 26.2 цієї статті.
Положеннями ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Згідно з положеннями статей 35, 36 вищезгаданого Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
VІ. Висновки суду
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи із встановлених фактичних обставин справи та наданих доказів на їх підтвердження, суд приходить до висновку, що позивачу володільцем джерела підвищеної небезпеки була завдана шкода, пов`язана з лікуванням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та моральна шкода, та шкода пов`язана з тимчасовою втратою працездатності та зі стійкою втратою працездатності внаслідок встановлення позивачу II групи інвалідності після отриманих в дтп травм, які підлягають стягненню з відповідача як страховика завдавача шкоди.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» у періоди з 16.04.2020 по 23.04.2020, з 23.04.2020 по 28.04.2020, з 28.04.2020 по 18.05.2020, 01.06.2021 по 24.06.2021. Доказів перебування на лікуванні в період з 26.06.2020 по 10.07.2020 позивачем не надано.
Судом не враховано: товарний та фіскальний чек за 26.06.2020 на суму 135 грн. (а.с. 25), товарний та фіскальний чек за 31.08.2020 на суму 62 грн. (а.с. 27), товарний та фіскальний чек за 30.07.2020 на суму 370,20 грн. (а.с. 39), так як виписки з історії хвороби, інших призначень лікаря на ці дати не надано, чеки за 14.05.2020 на суму 485,31 та за 08.06.2021 на суму 123,80 (а.с. 28,29), чек за 06.05.2020 на суму 462,50 (а.с. 32), чек за 12.05.2020 на суму 435 грн (а.с. 35), чек за 01.09.2020 на суму 1021,63 грн. (а.с. 37, враховано два препарати: остеогенон, структум), чек за 21.08.2021 на суму 594,07 грн. (а.с. 40, враховано два препарати: остеогенон, структум), чек за 08.06.2021 на суму 1094,25 (а.с. 41), чек за 07.06.2021 на суму 1123,50 (а.с. 43), чек за 04.05.2020 на суму 775,60 (а.с. 54), чек за 07.06.2021 на суму 250 (а.с. 59), так як зазначені в чеках препарати не містяться в медичному лікуванні та рекомендаціях лікаря відповідно до виписок з медичної карти хворого №5036, Е2836, довідки ЛКК № 2717 від 16.08.2021 на ім`я ОСОБА_1 , наданих позивачем.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», на день настання страхового випадку, тобто станом на 16.04.2020, місячний розмір мінімальної заробітної плати становив 4723 грн.
VIІ. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави.
Керуючись ст. 5, 12, 13, 81,89, 258, 259, 263-265, 268, 273,280-282 ЦПК України, суд,-
Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування шкоди, завданої здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 127820,33 грн (сто двадцять сім тисяч вісімсот двадцять грн. тридцять три копійки).
Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» у дохід держави 1278 (одна тисяча двісті сімдесят вісім) гривен 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко