Провадження № 2/361/860/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 квітня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

за участю секретаря судового засідання - Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Броварської міської ради про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позбавлення батьківських прав,

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Броварської міської ради про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у них з відповідачем народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні.

Батько дитини ОСОБА_2 з моменту народження дитини не цікавиться нею, з дитиною не проживає, матеріально не допомагає, відвідував сина востаннє на день народження дитини у 2015 році, про дитину не турбується взагалі, не брав і не бере участі у вихованні дитини й ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Однак рішення суду про стягнення аліментів відповідач не виконує та має заборгованість. Так, загальна сума заборгованості за період з дати ухвалення рішення суду і до травня 2021 року становить 74 149 грн 26 коп., що підтверджується довідкою від 14 червня 2021 року №47679, виданою Нікопольським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути із відповідача на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 08 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 29 390 гривень 82 копійки, а також понесені судові витрати.

14 лютого 2023 року виконавчий комітет Броварської міської ради Броварського району Київської області подав до суду клопотання про заміну неналежної третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а саме замінити третю особу - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області на належну - Службу у справах дітей та сім'ї Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Головненко Д.О. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представник позивача направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи на розсуд суду та за відсутності представника третьої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 11 квітня 2017 року Печерським районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до вказаного свідоцтва про народження матір`ю дитини є ОСОБА_1 .

31 травня 2023 року виконавчим комітетом Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області прийнято рішення про затвердження висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 53-56).

Згідно із витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданого 20 січня 2022 року №67 головним спеціалістом відділу з питань реєстрації актів цивільного стану та місця проживання виконавчого комітету Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, у АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

3 характеристики директора школи К3 «Гоголівське НВО» та класного керівника учня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 21 січня 2022 року №04, встановлено, що ОСОБА_3 дійсно є учнем 1 класу КЗ «Гоголівське НВО» Великодимерської селищної ради Броварського району Київської області, останній навчається в школі з 01 вересня 2021 року. Зарекомендував себе як гарний учень, дисциплінований, має зорову, механічну пам'ять, уважно стежить за перебігом уроку. На уроках старанний, уважний, запам'ятовує учбовий матеріал. Творчо і безконфліктно працює в колективі. Зовнішній вигляд завжди охайний. Хлопчик скромний, веселий, товариський, врівноважений та розсудливий. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно та бере активну участь в житті класу. Віддує спортивні секції. Мама приділяє велику увагу навчанню та вихованню сина. Батьківські збори відвідує, з розумінням ставиться до рекомендацій вчителя. Бабуся Макарія є членом батьківського комітету.

3 характеристики сімейного лікаря від 21 січня 2022 року встановлено, що з моменту народження Макарія його здоров'ям, оздоровленням, навчанням та дозвіллям займається тільки ОСОБА_1 , батько не бере участі у вихованні сина.

3 характеристики директора ТОВ «Тревел Плюс» від 12 січня 2022 року встановлено, що ОСОБА_1 на підприємстві працює з 06 травня 2017 року на посаді менеджера з туризму, а з 02 травня 2019 року переведена на посаду начальника комерційного відділу і працює по теперішній час. За час роботи проявила себе як грамотний фахівець, вміло застосовує наявний досвід і прагне до подальшого самовдосконалення. До своїх посадових обов'язків ставиться з великою відповідальністю, виконує сумлінно. Ефективно вирішує всі питання, що стосуються діяльності підприємства в напрямку туризму. До вирішення нестандартних проблем підходить творчо і завжди домагається ефективного вирішення. Грамотний керівник, здатна організувати і направити діяльність підлеглих. В колективі і серед підлеглих користується повагою, не конфліктна, завжди надає допомогу іншим співробітникам у вирішенні службових питань. За період роботи ОСОБА_6 вдалося значно підвищити рівень ефективності комерційного відділу. Їй не раз були оголошені подяки від керівництва. До адміністративної відповідальності не притягувалася.

Розпорядженнями Броварської районної державної адміністрації від 10 травня 2019 року №173 та від 19 серпня 2020 №241 «Про затвердження висновків служби у справах дітей та сім'ї Броварської райдержадміністрації про підтвердження місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для його тимчасового виїзду за межі України» було підтверджено місце проживання ОСОБА_7 разом з матір'ю ОСОБА_6 .

Зі змісту заяви, посвідченої приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Чубенко І.С. за реєстровим №546, вбачається, що ОСОБА_2 відмовився від утримання та виховання свого малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із приписами статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Як передбачено ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

З вище наведених фактів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не цікавиться його життям, не забезпечує медичним доглядом, лікуванням дитину, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріально сина не утримує.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначає Сімейний кодекс України.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частини сьома-восьма статті 7 СК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 лютого 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 квітня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку зі несплатою аліментів станом на 01 червня 2021 року у ОСОБА_2 виникла заборгованість у сумі 74 149 грн 26 коп. за період з квітня 2019 року по травень 2021 року, що підтверджується довідкою-розрахунком державного виконавця Нікопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Баранової Ю.В. (а.с. 26-28).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16-ц.

У справі №333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі №6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі №6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Крім того, аналогічно вирішено питання у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження №14-37цс18), проте помилково наведено формулу, за якою обчислення пені за сплату або прострочення сплати аліментів передбачає врахування кожного місяця окремо, а не за кожен день прострочення слати аліментів.

Суд погоджується зі запропонованою позивачем методикою нарахування пені, відповідно до якої пеня за заборгованість зі сплати аліментів з 08 квітня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 29 390 гривень 82 копійки, та вважає його обґрунтованим.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені за заборгованість зі сплати аліментів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення понесених судових витрат.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, суд вважає за потрібне стягнути із відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1816 гривень 00 копійок (задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів).

Керуючись ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 141, 206, 258-259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 29 390 (двадцять дев`ять тисяч триста дев`яносто) гривень 82 копійки.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В.С. Сердинський