справа № 208/4785/23
№ провадження 2-о/208/87/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2023 року м. Кам`янське
Суддя Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області Сушкова Л.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису.
Пред`явлена заява ухвалою судді Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.06.2023 року залишена без руху в зв`язку з тим, що подана без дотримання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України.
Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
Вимоги до змісту та форми заяви про видачу обмежувального припису визначені статтею 350-4 ЦПК України.
Згідно положень цієї процесуальної норми у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути, зокрема, зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують. У разі неможливості надати докази, до заяви може бути додане клопотання про їх витребування.
Суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановив, що заява про видачу обмежувального припису не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст.350-4ЦПК України відповідно до якої у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено: обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Відповідно до ч. 1, 2 ст.350-3 ЦПК України заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису. Заінтересованими особами також можуть бути інші фізичні особи, прав та інтересів яких стосується заява про видачу обмежувального припису, а також органи державної влади та органи місцевого самоврядування у межах їх компетенції.
Відповідно до ч. 1 ст.350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб.
Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
У порушення вищезазначених вимог, заявником не додано доказів на підтвердження того, що вона підпадає під ознаки осіб, які мають право на подачу заяви про видачу обмежувального припису. Суду не надано доказів та не зазначено, якими доказами буде підтверджуватися факт спільного проживання заявника з заінтересованими особами.
За результатами вивчення заяви суд дійшов висновку, що її подано без додержання вищенаведених вимог процесуального закону, оскільки у заяві взагалі не зазначені обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують.
А тому заявнику необхідно надати суду докази, що підтверджують обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, так як відповідно до ч. 3 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Ухвала була направлена заявнику, але до теперішнього часу зазначені недоліки в ухвалі Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.06.2023 року заявником не усунуті.

Відповідно до ст.185 ч.3 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачу.

Враховуючи викладене, справа не може бути призначена до розгляду, заява вважається неподаною і підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43,49,185ч.3,353,354ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, визнати неподаною і повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Сушкова Л. І.