ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6924/23 Справа № 212/2940/23 Суддя у 1-й інстанції - Козлов Д.О. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 212/2940/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційні скарги ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2023 року, яке ухвалено суддею Козловим Д.О. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 30 травня 2023 року,

УСТАНОВИВ:

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти перебувають на утриманні позивача. Відповідач має самостійний дохід, та повинен утримувати дітей.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2023 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/12 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відмовити у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року з нього на користь позивача вже стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення, був пред`явлений позивачем до виконання 23 травня 2023 року, а 05 червня 2023 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року, що свідчить про подвійне стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 .

Вказані обставини відповідач не міг підтвердити в суді першої інстанції, оскільки про розгляд справи повідомлений не був, копію ухвали про відкриття провадження у справі не отримував. Копія позовної заяви була отримана матір`ю відповідача 18 травня 2023 року, тому строк для подання відзиву на позовну заяву спливав 03 червня 2023 року, а рішення у справі ухвалено 30 травня 2023 року.

Апелянт зауважує на тому, що на його утриманні знаходиться його мати пенсійного віку, і, оскільки він є військовослужбовцем, він не може знаходитись з нею поруч він вимушений допомагати матері матеріально задля можливості придбання нею продуктів харчування, одягу та взуття, можливості пересування транспортом для пересування задля організації домашнього побуту.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення по справі, з наступних підстав.

Як установлено судом та убачається із матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2022 року, яке набрало законної сили 29 грудня 2022 року.

Згідно свідоцтва про народження, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1290 від 28 жовтня 2011 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого зазначені сторони по справі.

Згідно свідоцтва про народження, виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №352 від 17 березня 2018 року, ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якої зазначені сторони по справі.

Також матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з відповідача на корить позивача аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2023 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, позивач посилалась на те, що на її утриманні знаходяться їх з відповідачем спільні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Разом з тим, матеріалами справи установлено, що рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнуто з ОСОБА_2 щомісяця аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 грудня 2013 року.

Виконавчий лист, виданий на підставі вказаного рішення, був пред`явлений позивачем до виконання 23 травня 2023 року, а 05 червня 2023 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Позивач по справі, звертаючись до суду з даним позовом, не повідомила суд першої інстанції про те, що існує рішення яке надрало чинності, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому у суду першої інстанції були відсутні підстави закривати провадження в частині в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.377 ЦПК України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

На підставі наведеного вище, з урахуванням наявності судового рішення, яке надрало чинності, про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , факт існування якого був прихований позивачем від суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із закриттям провадження в цій частині позовних вимог.

Щодо позовних вимог позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

У відповідності зі ст. ст. 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї разом з батьком або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкування з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У частині третій статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів.

Згідно із статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Виходячи з наведеного вище, з урахуванням наявності рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 02 квітня 2014 року, яким задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та стягнуто з ОСОБА_2 щомісяця аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 грудня 2013 року, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача піддягають стягненню аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

При цьому, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляд справи без належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, колегією суддів не приймаються, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2-6 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у наступному порядку: спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи; а також загальне позовне провадження - призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Умови, за яких суд має право розглядати вимоги про стягнення грошових сум у наказному провадженні, а справи - у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства); справи про розірвання шлюбу; справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи; що виникають з трудових відносин; про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

В порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; щодо спадкування; щодо приватизації державного житлового фонду; щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення аліментів н утримання дітей, тобто, дана справа є малозначною в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України.

Оскільки, предмет даного спору не включено до переліку справ, які не можуть бути розглянуті у порядку спрощеного позовного провадження, визначеного у ч. 4 ст. 274 ЦПК України, дана цивільна справа може бути розглянута у порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим суд першої інстанції правомірно, ухвалою від 28 квітня 2023 року, постановив розглядати даний спір у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін (а.с.22).

За положеннями п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України обов`язковою підставою для скасування рішення суду є розгляд справи за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду, у випадку, якщо так повідомлення є обов`язковим, тобто неповідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи, у даному випадку, зважаючи на розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не тягне за собою скасування рішення суду першої інстанції, у зв`язку з чим колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги в цій частині.

Також колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги відповідача про те, що розмір аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має становити 1/12 частину доходів відповідача з тих підстав, що на утриманні відповідача знаходиться його мати пенсійного віку, і, оскільки він є військовослужбовцем, він не може знаходитись з нею поруч він вимушений допомагати матері матеріально задля можливості придбання нею продуктів харчування, одягу та взуття, можливості пересування транспортом для пересування задля організації домашнього побуту, оскільки доказів на підтвердження вказаних вище обставин відповідачем не надано. Наявність у матері відповідача статусу пенсіонера за віком без надання доказів її складеного матеріального положення та потреби додаткового матеріального забезпечення з боку сина не породжує обов`язку у останнього на її утримання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно вимог п. п. 1, 3, 4 ч. 1, 2 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції аким, що постановлено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з допущенням порушення норм матеріального права, тому рішення підлягає скасуванню в частині позовних вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дочки з ухваленням в цій частині нового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, з відповідача, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 , на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 536,80 грн. за подання позовної заяви.

Крім того, судовий збір у розмірі 805,20 грн. сплачений відповідачем за подання апеляційної скарги у цій справі, необхідно компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 377, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 травня 2023 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір за подання позову в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Компенсувати ОСОБА_2 805 (вісімсот п`ять) грн. 20 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги, за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 27 вересня 2023 року.

Головуючий:

Судді: