Справа № 277/969/23
Номер рядка звіту 42
РІШЕННЯ

іменем України

"26" вересня 2023 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді: Греська В.А.

при секретарі с/з Сорока М.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Ємільчине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , в якому просив витребувати з чужого незаконного володіння відповідачки майно, а саме токарний верстат ІК 62 (624679) 1962 року виготовлення вартістю 70000,00 грн.; лерки, метчики, сверла до токарного верстату, залізо кругляк вартістю 20000,00 грн.; напівавтомат зварювальний «Енергія» в комплекті балон і мідний провід вартістю 20000,00 грн.; інверторний зварювальний апарат вартістю 2000,00 грн.; свердлильний верстат вартістю 8000,00 грн.; деревообробний стругальний верстат вартістю 9000,00 грн.; плиткоріз електричний та ручний вартістю 1000,00 грн.; верстат для точіння інструменту вартістю 1000,00 грн.; компресор та пулівізатор для фарбування разом із шлангом вартістю 3000,00 грн.; лазерний рівень вартістю 500,00 грн.; електричну дриль дві одиниці вартістю 600,00 грн.; електричний подовжувач на три фази довжиною 50 метрів вартістю 3000,00 грн.; перфоратор вартістю 1000,00 грн.; електричний паяльник для труб ПВХ вартістю 500,00 грн.; резину автомобільну на дисках в кількості чотири штуки до автомобіля Volkswagen Caddy вартістю 10000,00 грн.; сидіння двомісне до автомобіля Volkswagen Caddy вартістю 8000,00 грн.; резину до мотоцикла в кількості дві штуки вартістю 2000,00 грн.; гойдалку дитяча вартістю 7000,00 грн.; комплект ключів для ремонту автомобіля вартістю 2000,00 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат, які складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Вимоги мотивує тим, що він проживав у м. Василівка Запорізької області, яке на даний час є тимчасово окупованим. Після смерті дружини разом із дочкою ОСОБА_5 у жовтні 2018 року переїхали проживати до Житомирської області та з 18.10.2018 року проживали в АДРЕСА_1 в будинку відповідачки ОСОБА_4 . При переїзді з м. Василівка до будинку відповідачки перевіз власне майно, зазначене вище, вартість якого з урахуванням зносу встановлено ним з використанням мережі інтернет.

Позивач зазначив, що підтвердити право власності може лише на токарний верстат ІК 62 (624679) 1962 року виготовлення, документи на інше майно залишилися на тимчасово окупованій території.

Восени 2022 року позивач змушений змінити місце проживання, оскільки з відповідачкою склалися неприязні відносини. 25.03.2023 року автомобілем Mercedes Sprinter, д/н НОМЕР_1 , в якому вже знаходився зварювальний апарат, приїхав до будинку відповідачки, щоб забрати своє майно, однак остання викликала поліцію. На пропозицію працівників поліції у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності на майно, вивантажив речі з автомобіля разом із зварювальним апаратом.

Позивач зазначив, що в досудовому порядку не вдалося вирішити питання щодо повернення майна.

31.07.2023 року по даній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

05.09.2023 року від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову ОСОБА_1 до неї про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовити повністю, зазначивши, що з відповідачем почали спілкуватися та будувати відносини ще задовго до жовтня 2018 року і до вказаної дати вели спільне господарство. Її покійний чоловік був добрим господарем і мав багато різного приладдя. Токарний станок ІК 62 відповідно до накладної №732 було придбано 02.10.2018 року і в цей же день згідно ТТН №203 був виданий для доставки в с. Брідок Житомирської області. Вважає, що даний токарний станок є спільною сумісною власністю. Під час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за спільні кошти 19.09.2019 року придбали автомобіль Volkswagen Caddy, д/н НОМЕР_2 , за 8000 дол. США і за їх спільною домовленістю власником був записаний ОСОБА_1 , який після припинення відносин забрав автомобіль у постійне користування. Автомобільну резину на дисках в кількості 4 штук до автомобіля Volkswagen Caddy та двомісне сидіння до нього також вважає спільною сумісною власністю. Щодо інших речей, то позивач не надав жодних доказів на підтвердження права власності на них. У перелік речей включені речі, які належали її покійному чоловіку та постійно перебували у її власності.

07.09.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій просив витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на свою користь майно, а саме токарний верстат ІК 62 (624679) 1962 року виготовлення вартістю 70000,00 грн.; лерки, метчики, сверла до токарного верстату, залізо кругляк вартістю 20000,00 грн.; напівавтомат зварювальний «Енергія» помаранчевого кольору на 380 вольт в комплекті балон і мідний провід вартістю 20000,00 грн.; інверторний зварювальний апарат «Авангард» бордового кольору, виробництво Російської Федерації, вартістю 2000,00 грн.; настільний свердлильний верстат синього кольору вартістю 8000,00 грн.; саморобний деревообробний стругальний верстат з електродвигуном на 3 кВт, 380 вольт, вартістю 9000,00 грн.; плиткоріз електричний синього кольору та ручний вартістю 1000,00 грн.; саморобний верстат для точіння інструменту на 220 вольт вартістю 1000,00 грн.; компресор червоного кольору, балон на 25 л. та пульверизатор для фарбування алюмінієвий «FORTE» разом із шлангом вартістю 3000,00 грн.; лазерний рівень червоного кольору вартістю 500,00 грн.; електричні дрилі «Інтерскол» сірого кольору та дриль чорного кольору вартістю 600,00 грн.; електричний подовжувач на три фази чорного кольору довжиною 50 метрів вартістю 3000,00 грн.; перфоратор вартістю 1000,00 грн.; електричний паяльник для труб ПВХ у сірому кейсі вартістю 500,00 грн.; резину автомобільну на дисках легко сплавних R-16 в кількості чотири штуки до автомобіля Volkswagen Caddy вартістю 10000,00 грн.; сидіння двомісне до автомобіля Volkswagen Caddy синього кольору вартістю 8000,00 грн.; резину до мотоцикла в кількості дві штуки вартістю 2000,00 грн.; саморобну гойдалку дитячу зеленого кольору, сидіння з пластикового підвіконня білого кольору вартістю 7000,00 грн.; комплект ключів для ремонту автомобіля вартістю 2000,00 грн.

18.09.2023 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що твердження відповідачки про те, що майно, яке є у списку залишилося їй від покійного чоловіка, є надуманим та не підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Відповідачка не надавала коштів на придбання токарного станка, дане твердження нічим не підтверджено. Автомобіль Volkswagen Caddy, д/н НОМЕР_2 , придбаний позивачем за особисті кошти та належить йому на праві приватної власності. Вважає, що відповідачка визнає перевезення спірних речей з м. Василівка до її домоволодіння, оскільки у відзиві вказувала, що перевезення усіх речей відбулося до початку повномасштабної збройної агресії. Крім того, зазначив, що витрати на правову допомогу в сумі 2500 грн. є співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на виконання відповідних робіт.

21.09.2023 року до суду від представника відповідачки надійшов відзив на уточнені позовні вимоги, в якій заперечив проти заявлених судових витрат, зазначивши, що вони не відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їх розміру. Так, до складу акту про прийняття-передачу наданих послуг включено «Підготовка проекту договору про надання правничої допомоги» тривалістю 40 хв. та вартістю 500 грн. Дана дія не входить до необхідних для захисту прав та інтересів позивача і впливає на відносини виключно між адвокатом та клієнтом. До переліку також додано «Підготовка заяви про забезпечення позову» тривалістю 40 хв. та вартістю 550 грн., проте жодної заяви про забезпечення позову в даному провадженні не було подано. Реальний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 1450 грн. У запереченні на відповідь на відзив, що надійшов від представника відповідачки до суду 22.09.2023 року, останній просив у задоволенні ОСОБА_1 відмовити повністю. Зазначив, що відповідачка не очікувала, що позивач буде заперечувати факт спільного проживання однією сім`єю. Представником позивача використано велику кількість неточних цитат та переказів слів представника відповідача.

В судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити.

Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що коли саме не може повідомити, але можливо в 2019-2020 роках ОСОБА_1 переїхав проживати до відповідачки ОСОБА_4 та привіз із собою до її домоволодіння стругальний саморобний станок, два заводські зварювальні апарати 220 кВт, заводський токарний станок, заточний станок, компресор, які він допомагав розвантажувати за місцем проживання ОСОБА_4 в с. Брідок до гаража. Станка з вулиці затягував на місце установки трактором Т-40.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду показав, що разом із ОСОБА_1 їздив у Запорізьку область, де допомагав у погрузці для перевезення станків токарного, фрезувального по дереву, свердлильного, двох зварювальних апаратів, лазерного уровня, дрель, болгарок. При перевезенні вказаних речей, він приїхав до м. Києва і залишився там, а ОСОБА_1 пояснив, що речі перевозить у с. Брідок до ОСОБА_4 . Пізніше речі бачив у домоволодінні ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що в жовтні 2018 року в с. Брідок за місцем проживання ОСОБА_4 допомагав розвантажувати ОСОБА_1 привезені ним із Запорізької області токарний станок, свердлильний станок, два зварювальні апарати, фуговочний станок, метал, точильний станок, болгарки. На його думку ОСОБА_1 та ОСОБА_4 домовилися проживати разом. Майно заносили у майстерню, сіновал, де зробили підлогу. 1 рік назад бачив у ОСОБА_4 інструменти. Після того як сторони розійшлися в домоволодінні ОСОБА_4 не перебував.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що йому відомо про переїзд ОСОБА_1 із Запорізької області до ОСОБА_4 , оскільки телефонували та повідомляли, що під час руху була поломка автомобіля. Бачив як до домоволодіння ОСОБА_4 їхав погружчик, щоб розвантажити токарного станка.

В судовому засіданні ОСОБА_10 , допитаний по клопотанню відповідачки, суду показав, що приїжджав в с. Брідок та ходив у гості до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , які проживали в цивільному шлюбі та вели спільне господарство. Коли ОСОБА_1 переїжджав до ОСОБА_4 не бачив. Бачив як ОСОБА_11 затягував токарного станка, виточував на ньому деталь. Чоловік ОСОБА_4 приймав молоко і у нього були циркулярка, бензопилка, бензокоса, зварювальний аппарат кустарного виробництва. Свердлильного станка, компресора у Жовновських до переїзду ОСОБА_1 не було.

Свідок ОСОБА_12 , допитана по клопотанню відповідачки, в судовому засіданні показала, що позивач є її племінником. ОСОБА_4 та її чоловіка знала з 1991 року. Часто була у них в гостях. У 2018 році до ОСОБА_4 переїхав ОСОБА_1 та вони проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. Була у них багато разів, нічого нового не бачила. Вони їздили на море відпочивати і в цей час вона була у них на господарстві. За час спільного проживання сторони купили автомобіль за чималу суму.

Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, докази і пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що згідно Симонівського старостинського округу Ємільчинської селищної №37 від 10.02.2023 року ОСОБА_1 з 18.10.2018 року значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , а проживав постійно з цього періоду в будинку АДРЕСА_1 . На даний час за даною адресою не проживає.

Ксерокопією довідки Ємільчинської селищної ради №1029 від 28.07.2023 року стверджується, що ОСОБА_4 зареєстрована та постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації т. в. о. начальника ВП №1 Звягельського РВП про розгляд звернення №2239 від 02.05.2023 року 03.04.2023 року в Журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події було зареєстровано повідомлення за №703. Під час опрацювання даного звернення було встановлено, що під час спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 між ними виник конфлікт на грунті неприязних відносин, в результаті якого ОСОБА_4 відмовляється повертати особисті речі ОСОБА_1 . В даній ситуації вбачаються цивільно-правові відносини, спори в яких вирішуються у судовому порядку за зверненням однієї із сторін, без проведення досудового розслідування.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Крім того, у відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази згідно вимог ст. ст. 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Матеріалами справи встановлено, що сторони проживали разом з 18.10.2018 року.

Доводи відповідачки про те, що вона з відповідачем проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з більш раннього періоду, ніж 18.10.2018 року, не підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Надані відповідачкою роздруковані фотознімки не містять даних про факт спільного проживання її та ОСОБА_1 однією сім`єю до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 при переїзді на спільне проживання із ОСОБА_4 в с. Брідок із м. Василівка привіз власні речі, а саме токарний верстат, два зварювальні апарати, деревообробний стругальний верстат, верстат для точіння інструменту, компресор, пульвізатор для фарбування, лазерний рівень, електричну дрель, що підтверджується показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

З накладної №732 від 02.10.2018 року слідує, що одержувач ОСОБА_1 придбав у постачальника ТОВ «Василівський завод МК» токарний станок ІК62 (627649) 1962 р. в. за 20000 грн.

Згідно ТТН №203 від 02.10.2018 року ОСОБА_1 з пункту навантаження м. Василівка до пункту розвантаження с. Брідок Ємільчинського району доставив автомобілем Mercedec-спринтер, д/н НОМЕР_1 , токарний станок ІК62 (627649) 1962 р. в.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що належність позивачу ОСОБА_1 токарного верстата, двох зварювальних апаратів, деревообробного стругального верстату, верстату для точіння інструменту, компресора, пульвізатора для фарбування, лазерного рівня, електричної дрелі ним доведена, пояснення відповідачки ОСОБА_4 про те, що вказане майно є об`єктом права спільної сумісної власності, набуте ними за час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, спростовуються дослідженими в судовому засіданні показами свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 .

Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВССУ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» вказано, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У статті 321 ЦК України закріплено конституційний принцип непорушності права власності. За частинами першою та другою цієї статті ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном (стаття 317 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не суперечать закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах.

Ефективним способом захисту права неволодіючого власника майна до володіючого невласника є звернення з віндикаційним позовом, тобто з позовом про витребування майна (пункт 6.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19)).

Таким чином суд вважає, що позивач обрав вірний спосіб захисту своїх прав та інтересів, і приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Згідно ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До позовної заяви позивачем додано ксерокопії трьох квитанцій, згідно яких ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., 536,80 грн., 75,60 грн.

Згідно ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В матеріалах справи наявні ксерокопія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії РН №1951; ордер на надання правничої (правової) допомоги; додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №01/27/2023 від 24.07.2023 року; акт про прийняття-передачу наданих послуг від 24.07.2023 року; платіжну інструкцію.

Згідно акту про прийняття-передачу наданих послуг від 24.07.2023 року адвокат надав клієнту такі послуги: первинна юридична консультація 400 грн., підготовка проекту договору про надання правничої допомоги 500 грн., вивчення матеріалів, наданих клієнтом 100 грн., виготовлення сканкопій документів 50 грн., підготовка заяви про забезпечення позову 500 грн., підготовка позовної заяви та направлення до суду 900 грн.

Суд погоджується з доводами представника відповідачки про безпідставність зарахування до суми витрат на правову допомогу 550 грн. за підготовку заяви про забезпечення позову, оскільки така до суду не була подана. З цих підстав суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення судового збору у розмірі 536,80 грн., сплаченого позивачем за подачу заяви про забезпечення позову, та вважає, що такий розмір судового збору підлягає поверненню позивачу.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сума витрат на правову допомогу становить 1950 грн. і дана сума є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, судовий збір суд стягує з відповідачки на користь позивача пропорційно задоволених вимог згідно ст. 141 ЦПК України.

Приймаючи до уваги, що вартість спірного майна нічим не підтверджена і неможливо встановити точну ціну позову, позивач просив витребувати майно, зазначене в 19 пунктах, із яких задоволенню підлягають 9, позовні вимоги ОСОБА_1 суд задовольняє на 47,37%.

За таких обставин з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 508,56 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 1950 грн.

На підставі наведеного, ст.41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 131, 137, 141, 223, 258, 259, 263-265, 280, 284, 287 ЦПК України, ст.ст. 8, 13, 15, 16, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння - задовольнити частково.

Витребувати на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_3 із володіння ОСОБА_4 , жительки АДРЕСА_1 , токарний верстат, два зварювальні апарати, деревообробний стругальний верстат, верстат для точіння інструменту, компресор, пульвізатор для фарбування, лазерний рівень, електричну дрель.

Стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 508 (п`ятсот вісім) грн. 56 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 1950 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят) грн., а всього кошти в сумі 2458 (дві тисячі чотириста п`ятдесят вісім) грн. 56 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Повернути позивачу ОСОБА_1 з (Отримувач: ГУК у Жит. обл./ТГ смт Ємільчине 22030101, номер рахунку: UA 0006757, код отримувача: 37976485, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)», з державного бюджету судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 грн., сплачений ним за квитанцією № від 25.07.2023 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Ємільчинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В. А. Гресько