Справа № 274/3632/23 Провадження № 2-к/0274/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023 м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б., за участю секретаря судового засідання Василюк А.О.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Гуменюк Олександр Володимирович, заінтересована особа: Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Гуменюк Олександр Володимирович, в якому заявник просить суд визнати на території України та звернути до виконання рішення суду Салерно Перша секція, Італійської Республіки №4/2016 від 02.05.2016 у цивільній справі № РГ №605/2016 про усиновлення повнолітнього громадянина України ОСОБА_1 , який народився у місті Бердичеві, ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняття усиновлюваною особою прізвища ОСОБА_2 та використання його перед власним.

Ухвалою суду від 15.06.2023 прийнято до розгляду клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Гуменюк Олександр Володимирович, вирішено повідомити заінтересовану особу про надходження клопотання про визнання в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, та запропоновано у місячний строк подати до суду можливі заперечення проти цього клопотання.

Ухвалою судді від 31.07.2023 призначено судовий розгляд клопотання.

14.08.2023 заінтересована особа Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надіслав до суду письмові заперечення, в яких вказав, що згідно пред`явленої копії рішення суду Салерно Перша секція, Італійської Республіки №4/2016 від 02.05.2016 у цивільній справі № РГ 605/2016 про усиновлення повнолітнього громадянина України ОСОБА_1 , у рішенні суду наявна описка у даті народження усиновленого ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а не ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також зазначає, що у справі відсутні документи, які б підтверджували виправлення описки у даному рішенні суду. Крім того, у рішенні відсутня інформація щодо визначення (виключення) по батькові усиновленого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Положеннями статті 28 Цивільного кодексу України визначено, що ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складаєтвся із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національноїменшини, до якої вона належить. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону. Також звертає увагу, що мати дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області №2-821/09, ухваленого 09.02.2009 позбавлена батьківських прав, про що зазначено у графі «Для відміток» актового запису про народження.

Ухвалою суду від 28.08.2023 розгляд клопотання відкладено, витребувано з Бердичівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повний витяг про народження ОСОБА_1 , який народився у місті Бердичеві, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заявника у поданій заяві від 14.09.2023 просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав та просить його задовольнити.

Представник заінтересованої особи розгляд клопотання просив проводити без участі представника, заперечує щодо задоволення клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що 02.05.2016 Судом Салерно Перша секція, Італійської Республіки, в особі магістратів доктора Джорджіо Якія, доктора Гверіно Яннічеллі (суддя), доктора Валинтино Кіозі (суддя), за участю прокуратури, у цивільній справі № РГ №605/2016, було прийнято судове рішення №4/2016 про усиновлення повнолітнього громадянина України ОСОБА_1 , який народився у місті Бердичеві ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд дійшов висновку, що позов про усиновлення підлягає до задоволення на підставі того, що відповідає усім вимогам законодавства: усиновлений повнолітній і дав на це згоду, усиновлений неодружений, усиновлювачі старші 35 років, є різниця у віці понад 18 років.

Суд виніс рішення про усиновлення ОСОБА_1 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердичів, Україна стороною ОСОБА_2 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_4 в Салерно .

На вказаному рішенні також від руки написаний Указ про виправлення помилки Манфреді від 17.05.2016 , згідно якого Якія , Яннічеллі , Кіозі виправляють дату народження ОСОБА_2 на ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також дату народження усиновленого на 14.12.1995.

Окрім того, судом витребувано повний витяг про народження ОСОБА_1 , який народився у місті Бердичеві, ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно якого також вбачається що його батько - ОСОБА_12 рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 17.11.2006 позбавлений батьківських прав, мати - ОСОБА_3 за рішенням цього ж суду від 09.02.2009 теж позбавлена батьківських прав відносно сина.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких видана Верховною Радою України, є частиною національного Законодавства України.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про міжнародне приватне право», визначено, що суд чи інший орган застосовує право іноземної держави незалежно від того, чи застосовується у відповідній іноземній державі до подібних правовідносин право України, крім випадків, якщо застосування права іноземної держави на засадах взаємності передбачене законом України або міжнародним договором України.

Якщо застосування права іноземної держави залежить від взаємності, вважається, що вона існує, оскільки не доведено інше.

Згідно ст. 471 ЦПК України рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, визнається в Україні, якщо його визнання передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Порядок визнання в Україні іноземних судових рішень, що не підлягають примусовому виконанню, регулюються ЦПК України.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, даних у п. 17 Постанови Пленуму від 24.12.1999 № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» не потребують виконання рішення про: визнання прав; оголошення банкрутом; визнання недійсними певних актів; визнання, оспорення батьківства; позбавлення батьківських прав; розірвання шлюбу; встановлення фактів, що мають юридичне значення: усиновлення: визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до частини першої ст. 472 ЦПК України, клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначних цією главою.

До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Неявка без поважних причин у судове засідання заінтересованих осіб або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із заінтересованих осіб не було порушено питання про перенесення його розгляду (ч. 5 ст. 473 ЦПК України).

Згідно ч.7 ст.473 ЦПК України у визнанні в Україні рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, може бути відмовлено з підстав, встановлених статтею 468 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 468 ЦПК України якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено:

1) якщо рішення іноземного суду за законодавством держави, на території якої воно постановлено, не набрало законної сили;

2) якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином і вчасно повідомлено про розгляд справи;

3) якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України;

4) якщо раніше ухвалене рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що набрало законної сили, або якщо у провадженні суду України є справа у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, яка порушена до часу відкриття провадження у справі в іноземному суді;

5) якщо пропущено встановлений міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та цим Кодексом строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання в Україні;

6) якщо предмет спору за законами України не підлягає судовому розгляду;

7) якщо виконання рішення загрожувало б інтересам України;

8) якщо раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання рішення суду іноземної держави у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, що і рішення, що запитується до виконання;

9) в інших випадках, встановлених законами України.

Аналізуючи норми чинного законодавства та встановленні по справі обставини, враховуючи, що зазначене рішення іноземного суду, за законодавством держави, на території якого воно постановлено, набрало законної сили ( Муніципалітетом Монтекорвіно Пульяно (провінція Солерно) видано повідомлення про усиновлення згідно ст.291 і далі Цивільного кодексу та 49, перший абзац, буква а) Указу Президента 3 листопада 2000, №396 (формула 124) про те, що ОСОБА_1 був усиновлений Греко Манфреді за ст.291 і далі Цивільного кодексу (положення суду Салерно №4/2016 від 02.05.2016, записане в реєстрі народжень муніципалітету Монтекорвіно Пульяно №3 П.2.); сторони, стосовно яких постановлено зазначене рішення іноземного суду приймали участь у судовому процесі; рішення у справі постановлено судом, що відповідає нормам чинного законодавства України та предмет спору за законами України підлягає судовому розгляду; відомості про ухвалення рішення суду України у спорі між тими самими сторонами, з того самого предмета і на тих самих підставах, а також відомості про те, що раніше в Україні було визнано та надано дозвіл на виконання зазначеного рішення іноземної держави відсутні; заяву подано у визначенні нормами чинного законодавства строки та виконання зазначеного рішення не загрожує інтересам України, тобто підстави передбачені ст. 468 ЦПК України для відмови у визнанні в Україні зазначеного рішення іноземного суду відсутні.

Окрім цього, судом не встановлено інших обставин, які могли б слугувати підставою для відмови у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, яке не підлягає примусовому виконанню.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 473 ЦПК України за наслідками розгляду клопотання, а також заперечення у разі його надходження, суд постановляє ухвалу про визнання в Україні рішення іноземного суду та залишення заперечення без задоволення або про відмову у задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Згідно із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року за № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

З урахування вище викладеного, судом не встановлено підстав, передбачених ст. 468 ЦПК України, для відмови в задоволенні клопотання про визнання рішення іноземного суду, в зв`язку з чим, суд приходить до висновку, про визнання в Україні рішення суду Салерно Перша секція, Італійської Республіки №4/2016 від 02.05.2016 у цивільній справі № РГ №605/2016 про усиновлення повнолітнього громадянина України ОСОБА_1 , який народився у місті Бердичеві, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Між тим, щодо вимог заявника про зверення до виконання вказаного рішення іноземного суду, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 233 СК України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Порядок внесення змін в записи до актового запису про народження передбачений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 № 55/18793 (далі Правила).

Пунктом 2.13.1 Правил встановлено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Враховуючи викладене, суд відмовляє заявнику в частині вимог про звернення до виконання в Україні вказаного рішення іноземного суду.

Керуючись ст.ст. 259 - 261, 353 - 355, 468, 471 - 473 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Гуменюк Олександр Володимирович, заінтересована особа: Бердичівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, задовольнити частково.

Визнати в Україні рішення суду Салерно Перша секція, Італійської Республіки №4/2016 від 02.05.2016 у цивільній справі № РГ №605/2016 про усиновлення повнолітнього громадянина України ОСОБА_1 , який народився у місті Бердичеві, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Заперечення заінтересованої особи - Бердичівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя Тетяна БОЛЬШАКОВА