УХВАЛА

28 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 201/2953/20

провадження № 61-13293ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , правонаступником якої є ОСОБА_7 , третя особа - Департамент адміністративних послуг і дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про поділ земельної ділянки в натурі, визнання права власності на частину земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , звернулися до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог, просили провести поділ в натурі земельної ділянки, розташованої за адресою по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:247:0051, площею 0,1911 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що є у спільній частковій власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 наступним чином: виділити ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у спільне користування 4/6 частин спірної ділянки площею 0,1274 га кадастровий номер :03:247:0051, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) відповідно до схеми поділу земельної ділянки долученої до позовної заяви; виділити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 2/6 частини вказаної земельні ділянки в спільне користування відповідно до схеми поділу земельної ділянки долученої до позовної заяви; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на цю земельну ділянку; визнати за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право спільної сумісної власності земельної ділянки площею 0,1274 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) відповідно до схеми поділу земельної ділянки долученої до позовної заяви.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13липня 2021 року закрито провадження у справі в частині вимог до ОСОБА_6 , у зв`язку зі смертю вказаного відповідача.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Вирішено провести поділ в натурі земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:247:0051, площа 0.1911 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що є у спільній частковій власності

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 наступним чином:

виділено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у спільне користування 4/6 частин спірної ділянки площею 0.1274 га кадастровий номер :03:247:0051, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) відповідно до схеми поділу земельної ділянки долученої до матеріалів справи будівельно-технічної та економічної експертизи №5535-19/2487/2488-20 з зазначеними в ній кутами поворотних точок, таблиці довжин ліній та дирекційних кутів відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок;

виділено ОСОБА_5 1/6 частину земельної ділянки загальною площею 0.0637 га, кадастровий номер :03:247:0051, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в спільне користування відповідно до схеми поділу земельної ділянки долученої до матеріалів справи будівельно-технічної та економічної експертизи № 5535-19/2487/2488-20 з зазначеними в ній кутами поворотних точок, таблиці довжин ліній та дирекційних кутів відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок;

припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:247:0051, площа 0.1911 га;

визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 справо спільної сумісної власності земельної ділянки площею 0.1274 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) відповідно до схеми поділу земельної ділянки долученої до матеріалів справи будівельно-технічної та економічної експертизи № 5535-19/2487/2488-20 з зазначеними в ній кутами поворотних точок, таблиці довжин ліній та дирекційних кутів відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2021 року вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 задоволено. Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2021 року - скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року залучено до участі у справі у якості правонаступника ОСОБА_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ОСОБА_7 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 до ОСОБА_7 задоволено.

Вирішено виділити ОСОБА_7 1/6 частини земельної ділянки загальною площею 0,01911 га, що становить 0,03185 га, кадастровий номер :03:247:0051, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в спільне користування відповідно до схеми поділу земельної ділянки долученої до матеріалів справи будівельно-технічної та економічної експертизи №5535-19/2487/2488-20 із зазначеними в ній кутами поворотних точок, таблиці довжин ліній та дирекційних кутів відповідно до технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 червня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_7 задоволено.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2021 року, рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2022 року та додаткове рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2021 року скасовано і ухвалено нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , правонаступником якої є ОСОБА_7 про поділ земельної ділянки в натурі, визнання права власності на частину земельної ділянки відмовлено у повному обсязі.

Вирішено питання розподілу судових витрат та скасовано заходи забезпечення позову.

ОСОБА_1 06 вересня 2023 року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 червня 2023 року.

Проте, вказана касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Із Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що Дніпровського апеляційного суду від 13 червня 2023 року, дата складення повного тексту якої відсутня, тобто останнім днем касаційного оскарження даної постанови є 13 липня 2023 року.

Заявниця звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою 06 вересня 2023 року, що вбачається із штемпеля на поштовому конверті, який зданий до відділення Укрпошти, тобто з пропуском строку, встановленого

статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі заявниця просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію повного тексту оскаржуваної постанови ним отримано 07 серпня 2023 року та вказує, що в матеріалах справи міститься відповідна розписка про отримання копії постанови, яка підтверджує зазначене.

Однак, Верховний Суд позбавлений можливості перевірити вказані посилання заявника у зв`язку з відсутністю матеріалів справи.

Згідно з пунктом другим частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.

Відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, заявник має право надіслати на адресу суду докази на підтвердження дати отримання копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 червня 2023 року, або навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження і надати докази про це.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Також, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Разом з касаційною скаргою подано клопотання про звільнення

ОСОБА_1 від сплати судового збору, яке мотивоване її скрутним матеріальним становищем.

На підтвердження вказаного надає копії: пенсійного посвідчення, витягу з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів, виписку про рух коштів від АТ «ПриватБанк».

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

За змістом статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, для вирішення клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати суд має встановити майновий стан сторони.

Наведені заявницею доводи та надані докази не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору або свідчать про відсутність коштів для сплати судового збору, оскільки з наданих заявницею доказів не можливо повністю встановити її майновий стан.

Враховуючи викладене, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Частиною сьомою статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 102,00 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Враховуючи предмет позову, заявниця за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 6 726,40 грн (((2 102,00 грн х 0,4) х 4) х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявниці строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 183, 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 червня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині пропуску строку на касаційне оскарження у відкритті касаційного провадження буде відмовлено, а в разі невиконання іншої частини вимог даної ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська