Дата документу 29.09.2023 Справа № 334/3118/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3118/23
Провадження №22-ц/807/1638/23
Головуючий в 1-й інстанції Бредіхін Ю.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С. В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ковтун Владислава Ігоровича на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2023 року, ухвалене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено15 червня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення моральної та матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вказав на те, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку створено ОСББ, головою є відповідач ОСОБА_2 09.10.2022 року у квартирі позивача було вибито вікна вибуховою хвилею внаслідок ракетного обстрілу рф міста Запоріжжя. Позивач звернулась з проханням до відповідача встановити у її квартирі вибиті шибки та отримала відмову. Після чого, позивач була змушена відмовитись від сплати внесків за утримання будинку на суму яку вона витратила на засклення вікон. Після несплати внеску, голова ОСББ ОСОБА_2 почала постійно погрожувати відключити її від усіх комунікацій будинку та позбавити позивача субсидії. Поряд із цим, ОСОБА_2 змушує позивача сплачувати грошові кошти за користуванням ліфтом, хоча відповідач проживає на першому поверсі вказаного будинку та не користується ліфтом взагалі. Окрім зазначеного, позивач перенесла операцію на серці та стресові ситуації їй протипоказані, а відповідач постійно створює такі ситуації, що негативно впливають на здоров`я позивача. З приводу вказаних у позовній заяві обставин, позивач зверталась до редакції газети «Запорізький пенсіонер». Редакцією газети надано відповідь позивачу, що поведінка ОСОБА_2 має аморальний характер. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 10000 грн. Позивач вважає себе ошуканою, постійні згадки про описані обставини морально травмують та продовжують травмувати її. Поряд із цим, сварки із головою ОСББ призвели до того, що позивача було госпіталізовано до лікарні. Вказані обставини підтверджуються виписками від лікаря кардіолога та чеками на ліки, які були придбані позивачем, на загальну суму 5263 грн. Вказану суму позивач вважає матеріальною шкодою, яку повинна відшкодувати відповідачка. У зв`язку із викладеними обставинами позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2023 року, у задоволені позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення моральної та матеріальної шкоди відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ковтун Владислава Ігоровича подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення вимог позову у повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що позивачем надано належні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, а судом першої інстанції такі докази безпідставно не взяті до уваги, і як наслідок ухвалено необґрунтоване рішення у справі.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2023 року це 268400,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2684,00 грн. (2684,00 грн. Х 100 = 268 400 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

У вказаному будинку створено ОСББ «Хакаська 5», головою якого є відповідач ОСОБА_2

09.10.2022 року у квартирі позивача вибито вікна вибуховою хвилею внаслідок ракетного обстрілу рф міста Запоріжжя. В подальшому, позивач самостійно залучив третіх осіб для заклеювання віконних проємів та заміни вікон.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 зазначила, що дійсно у листопаді 2022 року чула розмову між позивачем та невідомою їй особою, в ході якої невідома особа говорила ОСОБА_1 , що у випадку несплати внесків на утримання будинку її буде відключено від комунальних послуг та позбавлена субсидії. Після цієї розмова ОСОБА_1 стало зле. Проте, хто саме це говорив свідок не бачила.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що після обстрілу ОСОБА_1 зверталась до нього із проханням надати грошові кошти для заміни вікон у її квартирі за рахунок коштів ОСББ, але й було відмовлено, адже така допомога не передбачена внутрішніми документами ОСББ. При цьому він пропонував ОСОБА_1 допомогу із заклеювання вікон, однак вона відмовилась, оскільки вже самостійно залучила до цього інших осіб.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факту завдання їй моральної шкоди відповідачем. Оскільки у даній справі вимога щодо компенсації матеріальної шкоди є похідною від завдання моральної шкоди, суд також відмов у її задоволенні за недоведеністю.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, посилалась на те, що діями відповідача їй було спричинено матеріальну та моральну шкоду. Між тим, як вірно вказав суд першої інстанції доказів завдання позивачу матеріальної шкоди відповідачем надано не було, як і не встановлено фактів вчинення відповідачем протиправної поведінки щодо позивача, яка б мала наслідком завдання матеріальної та моральної шкоди. Факти описані позивачем у справі вказують на наявність неприязних відносин між сторонами у справі і наявність конфліктних та суперечливих ситуацій, які між тим не можуть бути підставою для стягнення шкоди в судовому порядку.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку та дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ковтун Владислава Ігоровича залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 29 вересня 2023 року.

Судді: С. В. Кухар

О.В. Крилова

О.З. Поляков