ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м.Суми

Справа №591/5071/22

Номер провадження 22-ц/816/1024/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер Арма Інжинірінг»,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Арма Інжинірінг»

на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2023 року, в складі судді Северинової А.С., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 23 січня 2023 року,

в с т а н о в и в:

12 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Арма Інжинірінг» (далі ТОВ «Інтер Арма Інжинірінг») про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.

Позовна заява мотивована тим, що він з травня 2018 року працював на посаді головного енергетика у ТОВ «Інтер Арма Інжинірінг» з оплатою праці згідно штатного розпису. За весь час роботи він не отримував заробітну платню в повному обсязі. За період з травня 2018 року по червень 2021 року відповідачем було нараховано та не виплачено йому заробітну плату на суму 62450 грн, тобто більше трьох років він не отримував належних йому коштів за виконану роботу.

Зазначає, що наприкінці червня 2022 року він вчергове звернувся до директора підприємства з вимогою виплатити йому не виплачену заробітну плату, однак, йому повідомили, що з лютого 2022 року він звільнений із займаної посади.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ТОВ «Інтер Арма Інжинірінг» на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 62450 грн та середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 19800 грн.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Інтер Арма Інжинірінг» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 62450 грн 00 коп. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з ТОВ «Інтер Арма Інжинірінг» на користь держави судовий збір у сумі 992 грн 40 коп.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 травня 2023 року заяву ТОВ «Інтер Арма Інжинірінг» про перегляд заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Інтер Арма Інжинірінг» про стягнення нарахованої але не виплаченої заробітної плати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ТОВ «Інтер Арма Інжинірінг», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді справи, суд не витребував дані про нараховану та виплачену заробітну плату позивачу та сплату обов`язкових платежів за найманого працівника, не переконався у тому, чи дійсно були порушені права позивача та чи потребували вони судового захисту з огляду на те, що позивач у встановленому законом порядку отримав заробітну плату, але від підпису відмовився.

Рішення суду в частині відмови у стягненні середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 працював у ТОВ «Інтер Арма Інжинірінг».

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 19 серпня 2022 року за період з 1 кварталу 2018 року по 1 квартал 2022 року сума нарахованого позивачу доходу ТОВ «Інтер Арма Інжинірінг» у вигляді заробітної плати становить 62450 грн 00 коп., а сума виплаченого доходу за цей же період цим же товариством становить 00 грн 00 коп. (а.с. 8-10).

Дослідивши надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків суд встановив, що сума нарахованої позивачу, але не виплаченої відповідачем заробітної плати за період з 1 кварталу 2018 року по 1 квартал 2022 року становить 62450 грн 00 коп.

Ухвалюючи рішення про стягнення на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано, що з вини відповідача позивачу не була виплачена належна йому заробітна плата, тому порушені права позивача підлягають захисту.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

У ч.1 ст. 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

За змістом ч.1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Тобто, заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах.

Частиною 2 ст. 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Системний аналіз статей 21, 94, 233 КЗпП України дає підстави дійти висновку про те, що захисту підлягають трудові права працівника у разі порушення їх роботодавцем.

За таких обставин, з урахуванням положень статей 77, 81 ЦПК України саме працівник має належними та допустимими доказами довести факт порушення роботодавцем його трудових прав.

Для вирішення питання щодо заборгованості по заробітній платі позивачу необхідно довести розмір заробітної плати.

Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (статті 77, 81 ЦПК України).

Дослідивши надані позивачем відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2018 року по 1 квартал 2022 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що станом на 19 серпня 2022 року сума нарахованого позивачу доходу ТОВ «Інтер Арма Інжинірінг» у вигляді заробітної плати становить 62450 грн 00 коп., але виплачена вона не була.

Разом із заявою про перегляд заочного рішення відповідач надав свої докази, які, на його думку, свідчать про погашення заборгованості із заробітної плати перед позивачем. На ці ж докази він посилається і в апеляційній скарзі.

Проте, колегія суддів вважає, що меморіальні ордери про видачу готівки, прибуткові касові ордери та квитанції до прибуткового касового ордера не підтверджують погашення заборгованості перед ОСОБА_1 у розмірі 62450 грн. В них відсутня інформацію про розмір виплат саме позивачу. Видаткові касові ордери не заповнені належним чином, зокрема, не містять запису позивача про одержану суму та підпису. Крім того, видаткові касові ордери надані відповідачем лише на суму 33000 грн.

Посилаючись на те, що позивач у встановленому законом порядку отримав заробітну плату, але від підпису відмовився не підтверджується жодними доказами, тому не можуть бути взяті до уваги.

Надані відповідачем платіжні доручення підтверджують лише погашення заборгованості зі сплати Єдиного соціального внеску (ЄСВ) і не підтверджують виплату ОСОБА_1 заробітної плати і її розміру.

Таким чином, наданий позивачем доказ про розмір заборгованості з виплати заробітної плати відповідачем не спростований належними і допустимими доказами, тому суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Арма Інжинірінг» залишити без задоволення.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина