Єдиний унікальний номер (справа №) 216/2271/23
Номер провадження у суді 2/216/1524/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 вересня 2023 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Цимбалістенко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Тітенко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Адвокат Штефан Д.Ю. (далі Представник позивача), який діє в інтересах ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до територіальної громади міста Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті Кривому Розі ради (далі Відповідач) про визначення їй додаткового двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги представник позивача посилається на те, що ОСОБА_2 була матір`ю позивача та за життя склала заповіт, за яким заповіла позивачу нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Проте, позивач у встановлений законом шестимісячний строк не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки станом на момент відкриття спадщини, 14 квітня 2022 року, діяла постанова «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28 лютого 2022 №164 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №209 від 06.03.2022 року, згідно якої прийнято рішення доповнити постанову №164 пунктами 3 і 4 такого змісту: «Установити, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється». Тому вона вважала, що отримає право звернутись із заявою про прийняття спадщини тільки після припинення правового режиму воєнного стану в Україні.

Крім того у позивача були проблеми зі здоров`ям, що також не дозволило вчасно звернутися до нотаріуса. Постановою нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що позивач не була зареєстрована за однією адресою із спадкодавцем та пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. У зв`язку з цим позивач вирішила звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 квітня 2023 року було відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання та вирішено питання про витребування доказів.

25.04.2023 року від Першої Криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області надійшла відповідь на виконання ухвали суду в частині витребування доказів.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.06.2023 було закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. При цьому, представником позивача подано до суду заяву, відповідно до змісту якої він просить суд розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте подав клопотання, відповідно до змісту якого просить розглянути справу без його участі, при ухваленні рішення покладається на розсуд суду.

Статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначені наслідки неявки учасника справі у судове засідання.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Водночас, оскільки суд надавав можливість учасникам справи реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, сторони належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд розглядає справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 7 від 14.04.2022, довідкою про причину смерті від 14.04.2022 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 14.04.2022 Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

За життя ОСОБА_2 заповіла квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , про що свідчить Заповіт, зареєстрований 24.11.1995 року в реєстрі за № 2-4196, посвідчений державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Чорною О.С.

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу позивача.

Перша Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області повідомила, що спадкова справа після померлої ОСОБА_2 не заводилась.

З інформаційної довідки з Реєстру Криворізької міської територіальної громади, вбачається, що ОСОБА_2 на час смерті проживала у квартирі АДРЕСА_1 , місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за іншою адресою.

04.04.2023 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на нерухоме майно по заповіту, зареєстрованого 24.11.1995 року в реєстрі за № 2-4196, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори Чорною О.С., оскільки позивач разом з ОСОБА_2 на час її смерті не проживала, заяву про прийняття спадщини протягом встановленого законом строку не подала, тобто пропустила строк для прийняття спадщини.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК Україна).

Згідно зі ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, що її повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину у разі, коли він не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які визначаються в кожному конкретному випадку, з огляду на обставини кожної справи.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Причини пропуску позивачем вказаного строку, на переконання суду, є поважними і внаслідок їх існування позивач дійсно мав перешкоди для вчасного подання заяви про прийняття спадщини.

Особливості спадкування під час воєнного стану, регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 № 164. Так, п. 3 зазначеної постанови в редакції постанови КМУ № 209 від 06.03.2022, було установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

Постановою КМУ № 719 від 24.06.2022 були внесені зміни до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 № 164, в результаті змін було встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Зазначені зміни набули чинності 29.06.2022.

Таким чином, спадщина відкрилася 14.04.2022, позивач звернулася до нотаріальної контори 04.04.2023, тобто з пропуском строку для прийняття спадщини.

Верховний Суд в постанові від 18.01.2023 у справі №580/1300/22 сформулював правовий висновок стосовно застосування принципу «легітимних очікувань», що, головним чином, походить від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. Зокрема, Суд зазначив, що принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (статті 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України); реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими; правовим підґрунтям (основою) для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норма права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі безпосередніх приписів щодо певного права, яке, однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, що визначає механізм реалізації такого права, самостійно не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

Крім того у позивача були проблеми зі здоров`ям, що підтверджується медичною документацією.

Суд вважає, що зазначені обставини зумовили істотні труднощі для позивача щодо вчинення нею дій по оформленню своїх спадкових справ. Об`єктивно, всі вказані обставини могли позбавити позивача можливості подати заяву про прийняття спадщини в межах встановленого законодавством строку.

Наявність встановлених судом обставин у своїй сукупності свідчить про те, що у позивача дійсно були поважні причини, пов`язані з істотними труднощами на вчинення дій щодо вчасного звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, суд зауважує, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати «свободу заповіту» як фундаментальний принцип спадкового права (постанова Верховного Суду України від 06.09.2017 у справі № 6-496цс17). Під свободою заповіту слід розуміти, в тому числі, право заповідача на визначення майбутньої юридичної долі свого майна на свій розсуд.

Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Проаналізувавши встановлені обставини справи, враховуючи, що пропуск визначеного ст. 1270 ЦК України строку є незначним та з урахуванням свободи заповіту як фундаментального принципу спадкового права, суд дійшов висновку, що позивач з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини.

З огляду на вищевикладене, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Керуючись статтями 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, тривалістю два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

3. Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

4. Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Центрально-Міська районна у місті Кривому Розі рада, адреса місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, буд. 27.

Суддя О.В.Цимбалістенко