Справа № 752/4059/23
Провадження № 2/548/494/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2023 Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Старокожка В.П.,

за участю секретаря судових засідань Безносик Д. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорола в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна", представник позивача Усенко Анатолій Миколайович, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-траспортної пригоди (в порядку суброгації),

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку суброгації).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує на те, що 23.01.2020 між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.147196, предметом якого є страхування транспортного засобу "HONDA", д.н.з. НОМЕР_1 .

04.11.2020 по проспекту Броварському в м. Києві сталась ДТП за участю застрахованого автомобіля під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля "HONDA", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.11.2020 у справі № 755/16814/20 відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

05.11.2020 до позивача звернулася потерпіла особа з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком. На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 228622,74 грн відповідно до платіжного доручення № 50364 від 24.12.2020.

Позивач звернувся до страхової компанії відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування. Остання здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності, а саме у розмірі 130000 грн.

На час звернення позивача до суду із даним позовом залишається несплаченою різниця між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого траспортного засобу з урахуванням зносу та сума франшизи, а саме - 98622,74 грн.

На адресу відповідача було направлено вимогу щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, яка відповідачем була проігнорована, станом на 21.02.2023 суму страхового відшкодування відповідачем не погашено.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просить стягнути на його користь з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 98622,74 грн, а також сплачений судовий збір.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Кордюкової Ж.І. від 08 травня 2023 року цивільну справу за вищевказаним позовом передано для розгляду Хорольському районному суду Полтавської області за підсудністю у зв`язку із зареєстрованим місцем проживання відповідача на території Хорольської об`єднаної територіальної громади Лубенського району Полтавської області.

Згідно протоколу авторозподілу справ між суддями від 11 серпня 2023 року вказану справу передано для розгляду судді Старокожку В.П.

Ухвалою судді Хорольського районного суду Старокожка В.П. від 18 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ч.2 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

П. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, слід вважати відповідача ОСОБА_1 належним чином повідомленим про відкриття провадження у справі, оскільки відповідні судові документи, що повернулися до суду із відміткою про відсутність адресата, були надіслані безпосередньо за місцем його реєстрації - АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що за результатами судового розгляду має бути ухвалене рішення, яким вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 23.01.2020 між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.147196, предметом якого є страхування транспортного засобу "HONDA", д.н.з. НОМЕР_1 .

04.11.2020 по проспекту Броварському в м. Києві сталась ДТП за участю застрахованого автомобіля та автомобіля "HONDA", д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням відповідача. Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.11.2020 у справі № 755/16814/20 відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу 340 грн.

Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

05.11.2020 до позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком. Згідно звіту № 1053-S/20 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу "HONDA", д.н.з. НОМЕР_1 внаслідок ДТП станом на 04.11.2020 складає 298364,31 грн.

На підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до страхового акту № UA023/L01/01 від 17.12.2020 на виконання умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № АМ.147196 було здійснено виплату страхового відшкодування потерпілій особі в розмірі 228622,74 грн відповідно до платіжного доручення № 50364 від 24.12.2020.

Позивач 25.10.2021 звернувся до страхової компанії відповідача ПрАТ "АСКО-Донбас Північний" ( м. Дружківка, вул. Соборна, 37 Донецької області) із заявою за вих. № 12316/р про виплату страхового відшкодування в порядку суброгації № 841/2021 на суму 228622,74 грн. Відповідно до повідомлення від 20.01.2022 за № 123 остання здійснила виплату відшкодування в межах ліміту відповідальності, а саме у розмірі 130000 грн.

Таким чином невідшкодованою залишилася сума страхового відшкодування 98622,74 грн.

28.06.2022 за вих. № 13119/р позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 надіслано вимогу про сплату суми страхового відшкодування, 29.09.2022 за вих. № 1811199 - претензію щодо відшкодування шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Ці документи були надсилані позивачем на адресу відповідача, яка встановлена з відповіді НПУ про вчинення ДТП - м. Київ, Голосіївський район, вул. Новопирогівська, 8,.

Відповідачем ОСОБА_1 вказані документи отримані не були, що підтверджується копіями поштових повідомлень, долучених до матеріалів справи з відміткою про їх повернення відправнику у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання у поштовому відділенні.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України, реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Під час застосування наведених норм права підлягає урахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), відповідно до якого стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією (пункти 68-70).

У зазначеній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до позивача (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Суд враховує те, що умовами договору добровільного страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач, як страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, завдану забезпеченому транспортному засобу, в тому числі і вартість відновлювального ремонту. Також, вказаним договором визначено, що страхове відшкодування виплачується без урахування експлуатаційного (фізичного) зносу запасних частин, деталей і обладнання, що підлягають заміні.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, оскільки під час судового розгляду судом встановлено, що позивачем свої зобов`язання за договором № АМ.147196 від 23.01.2020 належним чином та в повному обсязі виконано. Відтак, саме відповідач має відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі 98622,74 грн, яка залишилася невідшкодованою після здійснення виплати позивачу суми страхового відшкодування страховою компанією відповідача.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Коробов проти України» (заява № 39598/03 від 21 липня 2011 року) суд вказав, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Європейський суд з прав людини також вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до задоволення повністю, а з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" підлягають стягненню в порядку суброгації кошти в сумі 98622,74 грн.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений згідно платіжної інструкції № 88500 від 17.01.2023 судовий збір в розмірі 2648,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про страхування», ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», представник позивача Усенко Анатолій Миколайович, до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-траспортної пригоди (в порядку суброгації), - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 98622 (дев`яносто вісім тисяч шістсот двадцять дві) грн 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» сплачену суму судового збору в розмірі 2648 (дві тисячі шістсот сорок вісім) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення шляхом подачі відповідної заяви до Полтавського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», адреса: 04053 м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, , адреса для листування: м. Київ, вул. Жамбила Жабаєва, 7 .

Представник позивача: Усенко Анатолій Миколайович, паспорт НОМЕР_3 , адреса: 04112 м. Київ, вул. вул. Жамбила Жабаєва, 7, довіреність № 1623 від 20.02.2020.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Головуючий