Справа № 675/1124/22
Провадження № 2/675/134/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" вересня 2023 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Пашкевича Р. В., з участю: секретаря судового засідання Гедзенюк В. В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Новікова Я. А., представника відповідача - адвоката Каруна В.П., представника органу опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Кулик Ю. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог - Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної державної адміністрації міста Києва, Служба у справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради, Орган опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Хмельницької області, про участь у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою щодо участі у вихованні дитини, в якій просив зобов`язати ОСОБА_2 не чинити позивачу перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також, просив суд визначити наступний порядок побачення, навчання та виховання з малолітньою дитиною ОСОБА_3 :1) відповідачка зобов`язується передати позивачу сина на святкування Різдва, 1 травня, Дня Конституції, Дня Незалежності, Дня Захисника Вітчизни щороку, дня народження позивача; 2) позивач необмежено спілкується з сином особисто засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку (Viber, Skype тощо) з використанням будь-яких електронних пристроїв без присутності матері; 3) кожні другі вихідні відповідачка надає дитину позивачу для побачення з п`ятниці по неділю за адресою проживання позивача: АДРЕСА_1 ; 4) щороку відповідачка зобов`язується передати позивачу дитину для спільного святкування разом з дитиною дня народження баби ОСОБА_4 в місці визначеному бабою без присутності матері; 5)відповідачка надає дитину позивачу на весь час тривання шкільних канікул; 6)дні народження дитини, свята: Пасха, Новий Рік, Різдво Христове, День Незалежності кожна сторона святкує разом з сином почергово. Перший день народження дитини та свята, після набрання законної сили рішення суду, дитина святкує з позивачем, наступний рік - з відповідачкою; 7) відповідачка зобов`язується не чинити перешкод у спілкуванні дитини з її бабусею ОСОБА_4 ; 8) відповідачка зобов`язується надавати згоду (в т.ч. нотаріальну) позивачу для відвідування дитиною культурних, лікувальних (в т.ч. в ДУ Інститут травматології та ортопедії НАМН України), спортивних, навчальних, виховних заходів та закладів різного напрямку в Україні та за її межами; 9) відповідачка зобов`язується забезпечити необмежене використання застосунком Google-сім`я (сімейна група в Google), гри Майнкрафт; 10) відповідачка зобов`язується не видаляти Google акаунти дитини, які позивач реєструє на ім`я дитини; 11) відповідачка зобов`язується не видаляти завантажені навчальні та розвивальні програми; 12) відповідачка зобов`язується не чинити перешкод дитині у виборі її хобі, захоплень, відвідуванні гуртків; 13) відповідачка зобов`язується не чинити перешкод дитині у засвоєнні дитиною планшетів, ноутбуків, смарт - годинників, телефонів, різноманітних гаджетів; 14) відповідачка зобов`язується приймати участь у забезпеченні вивчення дитиною англійської мови; 15) відповідачка зобов`язується не чинити перешкод дитині та позивачу у військовому вихованні, навчанні дитини у ліцеях, гімназіях; 16) починаючи з досягнення дитиною 8 років і до 10 років відповідачка зобов`язується не чинити перешкод у спілкування дитини із психологами, вихователями, вчителями; 17) відповідачка зобов`язується не чинити перешкод позивачу у забезпеченні навчанні та вихованні дитини, тобто, відповідачка враховує думку позивача з цих питань; 18)в разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи інтереси сина, його стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини; 19) позивач зобов`язується завчасно попереджати відповідача - мати дитини про неможливість зустрічі з сином відповідно до визначеного йому графіку; 20) спільний відпочинок з дитиною в інші дні батьки (сторони) вирішують самостійно між собою, враховуючи рівність їх прав та обов`язків, а також виходячи з найкращих інтересів дитини та кількості проведеного часу з дитиною кожного з батьків; 21) сторони зобов`язані використовувати процедуру сімейної медіації з метою налагодження конструктивної комунікації між собою для вирішення питань, пов`язаних із вихованням малолітнього сина, оскільки взаєморозуміння між батьками є запорукою гармонійного розвитку дитини; 22) сторони зобов`язуються з`являтися особисто разом з дитиною до органу опіки та піклування не рідше одного разу на календарний рік почергово за місцем проживання позивача та відповідача (перший раз сторони з`являються до органу опіки та піклування за місцем проживання позивача); 23) відповідачці забороняється змінювати місця перебування дитини під час реалізації позивача права на контакт; 24) відповідачка зобов`язується не вчиняти маніпуляції та здійснювати психологічний вплив на дитину з метою приниження гідності, честі позивача або налаштування дитини проти батька; 25) відповідачка зобов`язується не залишати дитину на одинці із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 26) загальний час спілкування позивача із сином не має бути менше та більше 50% всього часу спілкування та перебування дитини поруч із матір`ю.

Позов ОСОБА_1 про участь у вихованні дитини обґрунтований тим, що сторони з 10.06.2015 року перебували у шлюбі, в якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В 2019 році між сторонами погіршилися стосунки та в подальшому рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22.07.2020 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 , за допомогою родичів, насильно, проти волі позивача та малолітньої дитини вивезла останнього на постійне місце проживання до с. Радошівка Хмельницької області. Після вивезення дитини, відповідачка не дає спільну дитину позивачу для побачення та можливості її виховання в тому обсязі, як того вимагають норми ст. 141 СК України, через що він неодноразово звертався до органів поліції. Позивач не часто бачиться з дитиною, на його переконання, син виховується в поганих умовах, а позивач позбавлений можливості йому допомагати. ОСОБА_1 вказує, що визначення порядку побачення, виховання, навчання дитини не буде перешкоджати нормальному вихованню дитини, а навпаки дитина буде розвиватись, навчатись, виховуватись краще.

З врахуванням зазначеного та посилаючись на висновок експерта №2817/20-26 від 30.12.2020 року, в якому зазначено, що кожен з батьків має необхідні для виховання дитини психолого педагогічні якості, враховуючи, що дитина до кожного з батьків ставить однаково та, за медичними показниками, відсутні будь які протипоказання щодо перебування дитини поряд з батьком, ОСОБА_1 вважає, що судом має бути визначений вищевказаний ним порядок побачення, навчання та виховання з малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 04.08.2022 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами загального позовного провадженнята запропоновано відповідачу по справі подати відзив.

Під час підготовчого провадження 22.08.2022 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , у якому проти задоволення позовних вимог в запропонованій ним редакції заперечила, як таких, що запропоновані без врахування інтересів дитини. Зазначає, що завжди вважала і вважає за потрібне, щоб їх спільний син в достатній мірі спілкувався з своїм батьком. В той же час, вона проти того, щоб право позивача як батька дитини на спілкування з своїм сином було механізмом реалізації позивачем нездорового бажання негативно впливати на її особисте життя, що він намагається зробити протягом тривалого часу. В спростування позовних вимог позивача зазначає, що після розірвання шлюбу, без жодних маніпуляцій та обману, забрала дитину, оскільки син повністю виховувався та доглядався виключно нею. Заперечує факт побиття та викрадення дитини в 2020 році, оскільки саме ОСОБА_1 , без будь якого попередження, забрав дитину до м. Київ, звідки відповідач, перебуваючи в пригніченому стані та лише з думкою про свою дитину, забрала свого сина ОСОБА_3 . Вказує, що жодним чином не обмежує позивача у можливостях спілкуватися з дитиною, завжди йде йому на зустріч, коли він пропонує забрати дитину до себе. Кількість та частота побачень батька з дитиною виключно є його рішенням. Водночас, батько дитини, не зважаючи на наявність судового наказу від 12.02.2020 року про стягнення з нього аліментів на користь дитини, матеріально, продуктами харчування, одягом, ліками тощо спільного сина не забезпечує, окрім придбаного планшета, годинника та телефона. Сутність участі позивача у вихованні дитини зводиться лише до того, що він вважає за потрібне давати вказівки як і що робити, однак сам не вчиняє жодних практичних дій. Численні безпідставні звернення позивача до поліції, намагання образити та принизити її, негативно відображаються на ставленні дитини, а також відповідача до батька дитини, що й змусило ОСОБА_2 особисто припинити з ним спілкування. Крім того, наголошує, що вона належним чином слідкує за здоров`ям дитини. Є працевлаштованою особою, яка за місцем роботи характеризується позитивно. Заробітної плати, яку вона отримує, цілком достатньо для їх матеріального забезпечення.

З врахуванням зазначеного, вважає позовні вимоги позивача в запропонованій ним редакції є такими, що не підлягають до задоволення, оскільки вони не враховують інтереси дитини.

Представник позивача в свою чергу 14.09.2022 року направив до суду відповідь на відзив, яким ще раз просив задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 без врахувань доводів відповідачки по справі. В поданих поясненнях наголосив, що з самого народження забезпечує не тільки гаджетами, а й одягом, продуктами харчування, приладдям для розвитку дитини тощота, з врахуванням достатнього матеріального стану, буде в подальшому матеріально підтримувати свого сина. На противагу доводам ОСОБА_2 , зазначає, що саме вона, без його відома, забрала сина ОСОБА_3 до с. Радошівка Шепетівського району, де дитина знаходиться під психологічним впливом та тиском відповідача та її родичів. Після того, як дитину вивезли, внаслідок неналежного догляду зі сторони відповідача, стан здоров`я ОСОБА_3 погіршився. Відносно, начебто нікчемної поведінки по відношенню до ОСОБА_2 , позивач вказує, що після розлучення не цікавиться її особистим життям.

27.09.2022 року ОСОБА_2 подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що викладені у відповіді на відзив «звинувачення» на її адресу не відповідають дійсності. Посилання в тексті відповіді на відзив факти щодо належної поведінки позивача є такими, що не мають нічого спільного з реальністю та спростовуються наявними у справі доказами. Дитина виховується у здоровому середовищі, перебуває під належним наглядом та забезпечується всім необхідним нею тоді, коли вона того потребує, що підтверджується наданим суду актом обстеження умов проживання від 25.08.2022 року. Також, зазначила, що надані позивачем докази у вигляді фотосвітлин та відеофайлів, які знаходяться на флеш носію, за своєю суттю є електронними доказами, які подані з порушенням ч. 2 ст. 100 ЦПК України, а тому не можуть бути прийняті судом як доказ.

Ухвалою суду від 14.09.2022 рокузалучено до участі в даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, орган опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Хмельницької області.

Ухвалою суду від 07.10.2022 рокузобов`язано Службу у справах дітей та сім`ї Святошинської районної державної адміністрації міста Києва, Орган опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Хмельницької області надати суду письмові висновки щодо розв`язання спору за позовом з приводу участі у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, її батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Ухвалою суду від 19.01.2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні повністю заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування в особі Ізяславської міської ради Хмельницької області повністю підтримала позицію, викладену у Висновку органу опіки та піклування щодо розв`язання спору про визначення способу участі батька у вихованні дитини, затвердженому рішенням виконавчого комітету Ізяславської міської ради від 24.11.2022 року №230.

Представники Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної державної адміністрації міста Києва та Служби у справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неприбуття суд не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши їх позицію, перевіривши письмові матеріали справи, допитавши свідка, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 22.07.2020 року, яке набрало законної сили 25.08.2020 року.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 26.08.2015 року сторони у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16.04.2021 року, яке набрало законної сили 11.11.2021 року, визначено місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Після розірвання шлюбу, позивач залишається зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , а відповідач ОСОБА_2 разом з сином ОСОБА_3 переїхала за місцем реєстрації відповідача в АДРЕСА_2 .

Комісією в складі працівників Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації 08.07.2022 року проведено за заявою ОСОБА_1 обстеження умов проживання в квартирі АДРЕСА_3 , та за результатами якої встановлено, що вказане помешкання складається з двох кімнат. Умови проживання задовільні: у квартирі наявні побутові меблі, побутова техніка. Для дитини наявна окрема кімната, наявний розкладний диван, телевізор, тумба. Як вказано в акті обстеження умов проживання, зі слів ОСОБА_1 , колишня дружина ОСОБА_2 перешкоджає йому у вільному спілкуванні з сином ОСОБА_7 . Зі слів батька, за останні три роки лише сім днів син був з ним.

Також, змістом акту обстеження умов проживання від 25.08.2022 року стверджується, що за заявою ОСОБА_2 було проведено обстеження умов проживання малолітнього ОСОБА_3 , який проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 . Житло складається з трьох кімнат. Умови проживання хороші. Кімнати будинку та прибудинкова територія утримуються в гарному стані. Санітарний стан відповідає нормам, створено комфорт і затишок. В кімнатах наявні сучасні меблі, побутова техніка, електроприлади. Родина має постійний дохід, матеріально забезпечені. Умови проживання сприятливі. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: для ОСОБА_8 виділена окрема кімната, облаштована до віку та потреб дитини. Наявне місце для виконання домашніх завдань, є розвиваючі ігри, книжки, ноутбук, канцелярське приладдя. ОСОБА_2 створила належні умови для всебічного розвитку дитини. Стосунки, традиції в сім`ї доброзичливі, зі слів ОСОБА_2 , непорозумінь і сварок в сім`ї не виникає. Між матір`ю, бабусею, дідусем та дитиною ОСОБА_3 існують довірливі і теплі стосунки. Хлопчик комунікабельний, легко йде на розмову із членами сім`ї.

Отже, за місцем проживання кожного із батьків ОСОБА_3 створені належні умови для проживання останнього.

Згідно довідок ТОВ «Зелений парк» №275 від 11.08.2022 року, від 19.08.2022 року, наказу (розпорядження) про прийняття на роботу №131-К від 05.05.2022 року, ОСОБА_2 працює в даному товаристві з 06.05.2022 року на посаді менеджера з персоналу з оплатою праці згідно штатного розпису, з графіком роботи п`ятиденний робочий тиждень. Дохід за період з 06.05.2022 року по 31.07.2022 року склад 43477,57 грн.

Відповідно до довідок ТОВ «Бізнеспромкомплект» №05 від 18.07.2022 року та довідки про доходи, ОСОБА_1 дійсно працює в даному товаристві за основним місце роботи з 22.12.2021 року і до цього часу на посаді виконавця робіт. На даний момент перебуває у відпустці за власний рахунок (з 01.03.2022 року) в зв`язку з введенням військового стану на території України. Факт отримання позивачем офіційних доходів до березня 2022 року підтверджено формами ОК-5 та ОК-7 індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 . Також, позивачем, на підтвердження свого достатнього фінансового стану, до матеріалів справи долучено договори купівлі продажу від 01.02.2020 року, 01.06.2021 року, 01.03.2022 року, випискипо своєму особовому рахунку за період з 01.01.2020 року по 31.12.2021 року та з 01.01.2023 року по 26.05.2023 року, що відображають рух коштів на ньому та усі операції.

При цьому, довідками розрахунок заборгованості Святошинського відділу ДВС у м. Києві Центрального МУ МЮ (м.Київ) №29996 від 29.06.2022 року, №56837 від 01.09.2022 року підтверджено, що у вказаному відділі перебуває виконавчий лист №675/197/20 від 12.02.2020 року, виданий Ізяславським районним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 . Станом на 01.09.2022 року заборгованість по аліментах становить 73451,26 грн. Доказів погашення вказаного боргу та своєчасної сплати аліментів позивачем суду не надано. У зв`язку з наявною заборгованістю ОСОБА_1 щодо нього винесено постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами та про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду від 29.06.2022 року.

Згідно поданих підприємствами характеристик за місцем роботи позивача та відповідача, останні характеризуються позитивно.

Відповідно до довідки КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» №469089 від 17.11.2022 року, довідки Київського міського психоневрологічного диспансеру №4 №1692 від 04.11.2022 року, довідок №229 від 18.10.2022 року, №287 від 17.10.2022 року, інформації КНП «Ізяславська МБЛ» Ізясласької міської ради №828 від 18.10.2022 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно на диспансерному обліку в наркологічному та в психоневрологічному кабінетах не знаходяться.

Листом №4219/125/31/6/01-2022 від 31.10.2022 року управлінням інформаційно аналітичної підтримки ГУНП в м. Києві повідомлено суд, що за даними інформаційно аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» єдиної інформаційної системи МВС України громадянин ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, засудженим не значиться, у розшуку не перебуває. Проте неодноразово у період з травня по листопад 2021 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124 (пошкодження транспортного засобу), 126 (керування особою, яка не має відповідних документів), 130 (керування транспортним засобом в стані сп`яніння) КУпАП.

З повідомлення ВПД №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області №5043/121/124/106/01-2022 вбачається, що ОСОБА_2 до адміністративної та кримінальної відповідальності протягом 2021 2022 року не притягувалася.

Таким чином, жодних обставин, які б вказували, що хтось із них в силу суб`єктивних чи об`єктивних причин не здатен виконувати покладені на них законом обов`язки щодо виховання, утримання та розвитку спільної дитини, судом не встановлено.

Крім того, висновком експерта за результатами проведення судової психологічної експертизи №2817/20-26 від 30.12.2020 року встановлено, що кожен із батьків ОСОБА_3 , з урахуванням їх індивідуально-психологічних властивостей, інтелекту, властивостей емоційно-вольової сфери, спрямованості особистості має необхідні для виховання дитини психолого-педагогічні якості.

Малолітня дитина ОСОБА_3 , з урахуванням його вікових особливостей емоційного стану, індивідуально-психологічних властивостей, рівня розумового розвитку та умов мікросоціального середовища неспроможний надавати оцінку відношенню кожного з батьків до нього та виявляти прихильність до когось з батьків. Малолітній ОСОБА_3 має виражений емоційний контакт та прихильність до кожного з батьків.

Дитина ОСОБА_3 бажає проживати з мамою ОСОБА_2 .

Малолітній ОСОБА_3 не піддавався сторонньому впливу, який би сформував його ставлення до батьків та наявні бажання щодо проживання з кожним із них.

Тобто, висновком експертизи встановлено, що дитина бажає проживати з матір`ю, а зміна місця її проживання може негативно вплинути на її психологічний стан.

Щодо прийняття участі кожного з батьків у житті та вихованні дитини судом встановлено наступне.

Згідно відповіді Будинку дитячої творчості управління освіти виконавчого комітету Славутської міської ради №17 від 19.07.2022 року, зокрема, малолітня дитина ОСОБА_3 відвідував клуб « ОСОБА_9 » Будинку дитячої творчості м. Славута з 15.10.2019 року по 31.05.2021 року. ОСОБА_2 , мамі ОСОБА_3 , було рекомендовано звернутися до спеціалістів (психолога та логопеда) Славутського інклюзивного ресурсного центру з метою формування правильного мовлення та корекції поведінки сина.

Відповідно до інформації Радошівської ЗОШ І-ІІІ ступенів Ізяславської міської ради (Радошівського ліцею Ізяславської міської ради) №32 від 21.06.2022 року, №43 від 19.08.2022 року, №62 від 10.11.2022 року, зокрема, встановлено, що ОСОБА_3 систематично відвідував даний навчальний заклад з 01.09.2021 року по 03.06.2022 року. Дитина за результатами успішності за 1 клас показала достатній та високий рівень знань. Гуртки не відвідує. Мати дитини приймає активну участь щодо виховання, підтримки навчального процесу. Батько дитини ОСОБА_1 підтримує постійний зв`язок з класним керівником, в телефонному режимі цікавиться успіхами дитини в школі. Участі у батьківських зборах батько не брав, за весь період відвідав дитину в школі один раз. Всього за навчальний рік дитиною пропущено 7 днів, за які мамою надано підтверджуючі документи. Підтвердження про матеріальну допомогу синові школа не володіє (крім, зі слів батька).

КП «Славутський центр ПМСД» листом №1407 від 04.07.2022 року, зокрема, зазначило, що дитина ОСОБА_3 перебував на обліку у сімейного лікаря даного підприємства з 31.01.2020 року по 20.06.2022 року. Дитина щеплена згідно віку. 11.05.2022 року пройшла плановий медичний огляд, за результатами якого видано направлення до дитячого ортопеда травматолога та логопеда. Також, зазначено, що 18.01.2022 року дитині було проведено хірургічне втручання операція апендектомія. При зверненні за медичною допомогою до лікарів дитину завжди супроводжувала лише мама.

Разом з тим, приватним підприємцем вчителем логопедом ОСОБА_10 надано довідку про те, що згідно поставленого графіку занять на прохання матері хлопчика, було проведено корекцію звуковимови ОСОБА_3 . Заняття проводились щотижня в неділю з 29.05.2022 року по 24.07.2022 року. Впродовж дев`яти занять було досягнуто позитивних результатів в роботі при активній співпраці мами.

Довідкою ФОП ОСОБА_11 від 19.08.2022 року підтверджено, що ОСОБА_3 є пацієнтом даного стоматологічного кабінету. Мати ОСОБА_2 систематично відвідує з сином лікаря стоматолога. Регулярно приводить сина на профілактичний огляд, вчасно звертається за лікуванням, застосовуються методи для захисту зубів. Послуги лікаря стоматолога платні. Оплачуються мамою ОСОБА_2 .

Також, суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізяславської міської Шепетівського району Хмельницької області щодо розв`язання спору про визначення способу участі батька у вихованні дитини, затверджений рішенням №230 від 24.11.2022 року, за яким орган опіки та піклування вважає, що ОСОБА_1 може брати участь у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 у вихідні дні, під час тривання шкільних канікул, у день народження 03 серпня та періодичні побачення у релігійні, державні, сімейні свята, святкові дні за місцем проживання дитини АДРЕСА_2 , та за попередньою домовленістю з матір`ю дитини ОСОБА_2 про час побачень.

Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної державної адміністрації міста Києва листом №107-4495 від 29.11.2022 року щодо надання письмового висновку про розв`язання спору за позовом з приводу участі у вихованні дитини ОСОБА_3 повідомили суд, що дана адміністрація, як орган опіки і піклування, не може надати вказаний висновок, оскільки дитина на території Святошинського району міста Києва не проживає.

Згідно психологічної характеристики ОСОБА_3 від 02.05.2023 року, складеної психологом відділення медико психологічної реабілітації КП «Славутська міська лікарня ім. Ф.М.Михайлова» Скрипій Г. І., зокрема, встановлено, що нервова система хлопчика характеризується високим рівнем стійкості до стресів. Йому властива тривожність у ситуації обговорення батька, переживає, що тато забере його до Києва. Також зазначено, що коло спілкування ОСОБА_12 : однокласники, друзі, мама та бабуся. Спілкування з мамою повноцінне, емоційно близьке. Не відчувається відсутність батька в житті дитини. Стосунки дитини в родині: комфортне спілкування, ненав`язливе виховання, атмосфера в сім`ї доброзичлива, сприяє розвитку дитини.

Відповідно до частин 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В матеріалах справи наявна копія доповідної записки вказаного вище психолога від 11.05.2023 року, в якій остання просить характеристику на ОСОБА_3 , написану нею 02.05.2023 вважати недійсною з її особистої вимоги.

Разом з тим, суд критично ставиться до даної доповідної записки. Адже, на противагу складеній характеристиці від 02.05.2023 року, вона оформлена не на фірмовому бланку, з її змісту невідомо кому вона адресована. Крім того, з її змісту вбачається, що підставою вважати характеристику на ОСОБА_3 недійсною стало лише звернення батька ОСОБА_1 , який виклав свою особисту позицію їхніх сімейних відносин та повідомив про справи, які розглядаються в судах. Посилання на повторне спілкування з дитиною ОСОБА_3 або будь які зміни психологічного та емоційного характеру, що стали підставою для визнання психологічної характеристики ОСОБА_3 недійсною, в даній доповідній записці відсутні, а тому суд визнає її недопустимим доказом відповідно до ст. 78 ЦПК України.

Також слід зазначити, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до правоохоронних органів щодо перешкоджання з боку колишньої дружини у спілкуванні з дитиною та за фактом неналежного виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків, стосовно спільного малолітнього сина, а саме: про те, що його колишня дружина обмежує його в спілкуванні з сином та не дозволяє користуватися гаджетами та іграшками. А саме: в 2019 році зареєстровано 1 звернення, за 2020 рік 3 звернення, за 2021 рік 51 звернення, за 2022 рік 127 звернень, за 2023 рік 60 звернень (лист відділу поліцейської діяльності №2 Шепетівського РУП ГУ НП в Хмельницькій області №1847/121/124/106/01-2023 від 07.04.2023 року).

Однак, матеріали справи не місять доказів як самої події в період 2019 2023 років, так і вжиття до ОСОБА_2 заходів адміністративного впливу.

Так, в листі відділу поліцейської діяльності № 2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області №3979/121/124/106/01-2022 від 22.08.2022 року зазначено, що протягом 2020 2022 років, за результатами розгляду звернень ОСОБА_1 , які надходили до відділу поліції, ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не притягувалась, поліцейські заходи превентивного характеру або примусового характеру відносно останньої не застосовувались.

Вказані факти підтверджено також допитаним в судовому засіданні в якості свідка працівником відділу поліцейської діяльності №2 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_13 , який підтвердив надходження до відділу протягом останніх двох років (з червня 2021 року) величезної кількості скарг (заяв) з боку ОСОБА_1 щодо неналежного виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків відносно спільного малолітнього сина. Проте, за результатом здійснених виїздів до ОСОБА_2 та перевірки вказаних порушень, останні свого підтвердження не знайшли.

На переконання суду, сам по собі факт звернення заявника до правоохоронних органів за фактом неналежного виконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків відносно спільного малолітнього сина не підтверджує факт вчинення ОСОБА_2 даного правопорушення, що є необхідною умовою застосування судом до неї спеціальних заходів щодо впливу.

Разом з тим, суд вважає, що між позивачем та відповідачем дійсно наявний спір щодо можливості ОСОБА_1 спілкуватися з сином ОСОБА_3 , а тому вимога позивача про зобов`язання відповідача не чинити перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_12 підлягає до задоволення.

Щодо визначення графіку часу зустрічей слід вказати наступне.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76).

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Відповідно до ст. 141 СК України мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст. 153 СК України).

Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема він ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. І таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Одночасно надаючи оцінку вимогам позивача, а саме в частині зобов`язання відповідача: - забезпечити необмежене використання застосунком Google-сім`я, гри Майнкрафт; - не видаляти Google акаунти дитини, які позивач реєструє на ім`я дитини; - не видаляти завантажені навчальні та розвиваючи програми; - не чинити перешкод дитині у виборі її хобі, захоплень, відвідуванні гуртків; - не чинити перешкод дитині у засвоєнні дитиною планшетів, ноутбуків, смарт-годинників, телефонів, різноманітних гаджетів; - приймати участь у забезпеченні вивчення дитиною англійської мови; - не чинити перешкод дитині та позивачу у військовому вихованні, навчанні у ліцеях та гімназіях; - починаючи з досягнення дитиною 8 років і до 10 років не чинити перешкоди у спілкуванні дитини з психологами, вчителями, вихователями; - не вчиняти маніпуляції та здійснювати психологічний вплив на дитину з метою приниження гідності, честі позивача або налаштування дитини проти батька; - не залишати дитину на одинці із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; - змінювати місце перебування дитини під час реалізації позивача права на контакт, а також використання процедур медіації та являтися один раз на рік до органу опіки та піклування, не підлягають задоволенню, у зв`язку з їх недоведеністю стосовно вчинення будь-яких протиправних дій з боку відповідача по відношенню до своєї малолітньої дитини. Також на думку суду дані вимоги є безпідставними, оскільки інтереси дитини у тих чи інших захопленнях в судовому засіданні не встановлені, а зобов`язання відповідача вчиняти вказані дії буде порушенням прав дитини та її вподобань з досягненням певного віку.

Вимоги про порядок участі баби у вихованні внука врегульовано положеннями ст. 257 СК України, за якимибаба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Як вбачається з поданого позову, його предметом є спір, який виник між батьками дитини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо участі у вихованні їх дитини, а тому суд також залишає без задоволення позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача не чинити перешкод у спілкуванні дитини з її бабою, яка не є стороною по справі, та заявлені щодо неї вимогине є предметом даного позову та судового розгляду. За наявності будь яких перешкод у спілкуванні з своїм внуком його баба має право звернутися до суду з окремим позовом з врахуванням положень ст. 257 СК України.

Визначальним принципом регулювання сімейних відносин за участю дитини є максимально можливе урахування інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України, стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства).

Відповідно до частини другої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Крім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст.142 СК України), у тому числі, й на рівне виховання батьками.

Визначаючи спосіб участі батька у вихованні дитини, спілкуванні з нею, суди мають враховувати принцип рівності прав батьків у вихованні дитини та принцип забезпечення найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю переважають інтереси батьків.

Суд при встановленні способу спілкування має дотримуватися розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Встановивши характер спірних правовідносин, дослідивши наявні у справі докази, врахувавши принцип рівності прав батьків у вихованні дитини, а також інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини та режим її розпорядку дня, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення інших вимог позову ОСОБА_1 , проте виходячи передусім з якнайкращих інтересів дитини та у спосіб визначений судом.

Визначаючи позивачу спосіб участі у вихованні малолітнім сином, суд враховує висновок органу опіки та піклування щодо розв`язання спору від 24.11.2022, проте частково не погоджується з висновком в частині побачень позивача з дитиною під час тривання шкільних канікул, оскільки на думку суду батько дитини з врахуванням тривалого вільно часу дитини має право забирати його на декілька днів та проводження з ним відпочинку, що буде відповідати балансу прав та обов`язків по вихованні дитини зі сторони батька. Проте дані зустрічі і побачення мають проводитись з врахуванням стану здоров`я дитини та за його бажанням.

Отже, суд вважає за необхідне задовольнити частково вимоги позивача у порядку та способі виховання сина шляхом: - побачення з малолітнім сином, з урахуванням стану здоров`я дитини з 11 год. суботи до 17 год. неділі першого та третього тижня кожного місяця без присутності матері, за місцем проживання дитини, та у громадських місцях, розташованих у населеному пункті, у якому проживає дитина, а також в інший час за домовленістю із матір`ю дитини, та зобов`язаний доставити дитину до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця; - в разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з батьками дату, враховуючи інтереси дитини, його стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини; - спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку без обмежень та по бажанню дитини без присутності матері; - відвідувати сина під час культурних, лікувальних, спортивних, навчальних, виховних заходів та закладів різного напрямку; - під час осінніх, зимових та весняних канікул може одноразово щонайменше на 3 (три) календарні дні підряд, які узгоджуються з ОСОБА_2 , забирати дитину, з урахуванням стану його здоров`я, з місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня та вікових особливостей дитини, та зобов`язаний доставити її до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, по закінченню цих 3 (трьох) календарних днів, якщо між ними взаємно не узгоджено інші дату та час; - під час літніх канікул може щомісяця забирати дитину, починаючи з першого числа кожного місяця, на протязі літніх канікул двічі на 7 (сім) днів підряд, або одноразово на строк понад 7 (сім) днів підряд, але не більше 14 (чотирнадцяти) днів за весь період літніх канікул, з урахуванням стану його здоров`я, за попереднім погодженням вказаних днів з ОСОБА_2 , з місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня та вікових особливостей дитини, та зобов`язаний доставити її до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, по закінченню цього строку, якщо між ними взаємно не узгоджено інші дату та час; - щороку у дні народження батька та дитини 04 вересня, 03 серпня з 14 до 18 години, без присутності матері ОСОБА_2 , за місцем проживання дитини, та у громадських місцях, розташованих у населеному пункті, у якому проживає дитина, а також в інший час за домовленістю із матір`ю дитини, та зобов`язаний доставити дитину до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця; - кожний непарний рік: Новий рік 1 січня, Різдво Христове 25 грудня, Пасха (Великдень), День праці 1 травня, День Конституції України 28 червня, День незалежності України 24 серпня, День захисників і захисниць України 1 жовтня з 15 до 19 години, за місцем проживання дитини, та у громадських місцях, розташованих у населеному пункті, у якому проживає дитина, а також в інший час за домовленістю із матір`ю дитини, та зобов`язаний доставити дитину до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця; - спільний відпочинок з дитиною в інші дні батьки вирішують самостійно між собою, враховуючи рівність їх прав та обов`язків, а також виходячи з найкращих інтересів дитини та кількості проведеного часу з дитиною кожного з батьків.

Проте, зустрічі та побачення проводити із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажанням, інтересів та потреб дитини.

Такий спосіб участі батька у вихованні сина та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам дитини, забезпечує справедливу рівновагу між інтересами дитини та батьків, а також рівність прав батьків щодо дитини.

Верховний Суд у постанові від 27.01.2021 у справі № 752/9697/19 (провадження №61-13706св20) про зміну порядку участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними, здійснивши системний аналіз ст.159 СК України у сукупності із ст.ст. 2 та 5 ЦПК України, дійшов висновку про те, що зміна обставин чи правовідносин, що мають істотне значення при визначенні способу участі одного з батьків у вихованні дитини, в тому числі з врахуванням віку дитини, її прихильності до кожного з батьків, не позбавляє права батьків у майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі одного з батьків у вихованні дитини .

З урахуванням висновків Верховного Суду визначений судом графік побачень у даній справі може бути змінено в подальшому позивачем у зв`язку зі зміною віку дитини та інших обставин, в зв`язку з чим позивач не позбавлений права в майбутньому звернутись до суду з позовом про встановлення іншого способу участі батька у вихованні дитини.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1488,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 368 ЦПК України, суд ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКП НОМЕР_2 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , наступний порядок та спосіб участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 шляхом:

- побачення з малолітнім сином ОСОБА_3 , з урахуванням стану здоров`я дитини з 11 години суботи до 17 години неділі першого та третього тижня кожного місяця без присутності матері ОСОБА_2 , за місцем проживання дитини, та у громадських місцях, розташованих у населеному пункті, у якому проживає дитина, а також в інший час за домовленістю із матір`ю дитини, та зобов`язаний доставити дитину до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця;

- в разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з батьками дату, враховуючи інтереси дитини, його стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини;

- спілкування з сином засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв`язку без обмежень та по бажанню дитини без присутності матері;

- відвідувати сина під час культурних, лікувальних, спортивних, навчальних, виховних заходів та закладів різного напрямку;

- під час осінніх, зимових та весняних канікул може одноразово щонайменше на 3 (три) календарні дні підряд, які узгоджуються з ОСОБА_2 , забирати ОСОБА_3 , з урахуванням стану його здоров`я, з місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня та вікових особливостей дитини, та зобов`язаний доставити її до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, по закінченню цих 3 (трьох) календарних днів, якщо між ними взаємно не узгоджено інші дату та час;

- під час літніх канікул може щомісяця забирати ОСОБА_3 , починаючи з першого числа кожного місяця, на протязі літніх канікул двічі на 7 (сім) днів підряд, або одноразово на строк понад 7 (сім) днів підряд, але не більше 14 (чотирнадцяти) днів за весь період літніх канікул, з урахуванням стану його здоров`я, за попереднім погодженням вказаних днів з ОСОБА_2 , з місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, до місця свого проживання/перебування з ночівлею, з дотриманням режиму дня та вікових особливостей дитини, та зобов`язаний доставити її до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця, по закінченню цього строку, якщо між ними взаємно не узгоджено інші дату та час;

- щороку у дні народження батька та дитини 04 вересня, 03 серпня з 14 до 18 години, без присутності матері ОСОБА_2 , за місцем проживання дитини, та у громадських місцях, розташованих у населеному пункті, у якому проживає дитина, а також в інший час за домовленістю із матір`ю дитини, та зобов`язаний доставити дитину до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця;

- кожний непарний рік: Новий рік 1 січня, Різдво Христове 25 грудня, Пасха (Великдень), День праці 1 травня, День Конституції України 28 червня, День незалежності України 24 серпня, День захисників і захисниць України 1 жовтня з 15 до 19 години, за місцем проживання дитини, та у громадських місцях, розташованих у населеному пункті, у якому проживає дитина, а також в інший час за домовленістю із матір`ю дитини, та зобов`язаний доставити дитину до місця проживання ОСОБА_2 чи іншого визначеного нею місця;

- спільний відпочинок з дитиною в інші дні батьки вирішують самостійно між собою, враховуючи рівність їх прав та обов`язків, а також виходячи з найкращих інтересів дитини та кількості проведеного часу з дитиною кожного з батьків.

Зустрічі та побачення проводити із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини.

У решті задоволення позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1488 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , податковий номер НОМЕР_2 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , податковий номер НОМЕР_3 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 ;

Треті особи:

- Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної державної адміністрації міста Києва, , місцезнаходження: 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, каб. 422;

- Служба у справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради, , місцезнаходження: 30000, Хмельницька область, м. Славута, вул. Я.Мудрого, 47;

- Орган опіки і піклування в особі Ізяславської міської ради Ізяславського району Хмельницької області, , місцезнаходження: Хмельницька область, м.Ізяслав, вул. Незалежності, 43.

Повний текст рішення складено 25 вересня 2023 року.

Суддя: Р. В. Пашкевич