ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/8943/21
Номер провадження 22-ц/818/1524/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів: Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

приватного виконавця ВО Харківської області Хаблова В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 травня 2023 року в складі судді Смирнова В.А. у справі № 638/8943/21 за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Хаблова Валерія Миколайовича, скасування постанов про арешт майна боржника та зобов`язання зняти арешт грошових коштів на банківському рахунку, стягувач ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Харківської області (далі - ВО ХО) Хаблова Валерія Миколайовича, в якій просив скасувати постанови про арешт майна боржника та зобов`язати зняти арешт грошових коштів на банківському рахунку заявника, стягувач ОСОБА_1 .

Скарга мотивована тим, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2021 року з нього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8000,00 грн щомісячно, починаючи з 09 червня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000,00 грн щомісячно.

На користь ОСОБА_1 також стягнуто з заявника аліменти на її утримання у розмірі 1500,00 грн щомісячно, починаючи з 09 червня 2021 року та до досягнення дитиною трьох років.

На виконання вказаного судового рішення 23 лютого 2023 року приватним виконавцем ВО ХО Хабловим В.М. відкрито виконавчі провадження №№ 71133387, 71133444, 711331406, 71133428.

01 березня 2023 року приватним виконавцем ВО ХО Хабловим В.М. за вказаними виконавчими провадженнями було винесено постанови про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім тих, на які арешт та/або звернення стягнення заборонено законом.

На підставі вказаних постанов арештовано рахунок, відкритий на його ім`я в Акціонерному товаристві Комерційний Банк «ПриватБанк», який відкрито для виплати заробітної плати.

Вказані дії порушують його права, оскільки він офіційно працевлаштований, є директором ПП «ПРОМТРАНССОЗ» та не має інших доходів, а тому накладення арешту на цей рахунок унеможливлює виплати комунальних платежів та сплату боргів за аліментами.

Він звертався до приватного виконавця ВО ХО Хаблова В.М. з заявою про зняття арешту з банківського рахунку, на якому містяться заробітна плата, проте йому було відмолено.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_2 просив визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця ВО ХО Хаблова В.М. щодо не зняття арешту з банківського рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» для отримання заробітної плати та коштів на вказаному рахунку.

Постанови приватного виконавця ВО ХО Хаблова В.М. про арешт майна боржника від 01 березня 2023 року за виконавчими проваджені №№ 71133387, 71133444, 71133406, 71133428 скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на рахунок IBAN НОМЕР_2 відкритому в AT «ПРИВАТБАНК», як заробітна плата.

Зобов`язати приватного виконавця ВО ХО Хаблова В.М. зняти арешт з банківського рахунку IBAN НОМЕР_2 відкритому в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я ОСОБА_2 для отримання заробітної плати та коштів на вказаному рахунку.

13 квітня 2023 приватний виконавець ВО ХО Хаблов В.М, подав відзив, в якому скаргу просив залишити без задоволення.

Відзив мотивовано тим, що в його провадженні перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 638/8943/21 від 24 січня 2023 року, виданого на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 листопада 2021 року.

Виконавчі провадження були відкриті 23 лютого 2023 року, а також винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Станом на 28 лютого 2023 року заборгованість з сплати аліменти у виконавчому провадженні ВП №71133406 становила 21000,00 грн, ВП №71133428 - 160 000 грн, ВП №71133744 62100 грн. У зв`язку з тим, що заборгованість з оплати аліментів перевищувала сукупну заборгованість за 3 місяці постановою про арешт коштів ВП № 71133406 накладено арешт на кошти боржника, що перебувають на рахунках в АТ КБ «ПриватБанк» та АТ «УніверсалБанк».

Також, 01 березня 2023 року у зв`язку з наявністю у боржника заборгованості зі сплати аліментів, котра перевищую один рік, було винесено постанови про накладення штрафу в розмірі 20 відсотків від суми заборгованості зі сплати аліментів, що становить: ВП № 71133406 - 3810,00 грн, ВП № 71133428 20 319,66 грн, ВП № 71133744 7620 грн.

06 березня 2023 року ОСОБА_2 була частково погашено заборгованість зі сплати аліментів: ВП № 71133406 - у розмірі 20 788,00 грн та витрати виконавчого провадження в розмірі 212,20 грн, ВП № 71133428 10 788 грн та витрати виконавчого провадження в розмірі 212,20 грн, ВП № 71133744 61 888 грн та витрати виконавчого провадження в розмірі 212,20 грн.

Також, 23 лютого 2023 року було відкрито виконавче провадження ВП № 71133387 щодо стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 7600 грн, проте вимоги вказаного виконавчого документу та постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та додаткових витрат виконавчого провадження виконано не було.

06 квітня 2023 року у зв`язку з погашенням боржником заборгованості зі сплати аліментів, штрафу та основної винагороди приватного виконавця, боржника було виключено з реєстру боржників та винесено постанову про зняття арешту з коштів ВП № 71133744, котрою було знято арешт, накладений 28 лютого 2023 року.

Станом на квітень 2023 року заборгованість з сплати аліментів - відсутня.

20 березня 2023 року ОСОБА_4 було подано заяву про зняття арешту в якій боржник просив зняти арешт з банківського рахунку відкритого в АТ КБ «ПриватБанк». 23 березня 2023 року боржнику було роз`яснено вимоги Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до довідки з АТ КБ «ПриватБанк» на рахунок, з якого боржник просить зняти арешт, може бути зарахована будь яка виплата (переказ), тобто рахунок НОМЕР_2 є звичайним поточним рахунком, а не рахунком для зарахування виключно коштів цільового призначення.

У відзиві також зазначено, що накладення арешту на рахунок боржника не унеможливлює отримання ним заробітної плати, за його бажанням, він може отримувати кошти готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу).

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 травня 2023 року скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця ВО ХО Хаблова В.М. щодо не зняття арешту з банківського рахунку IBAN НОМЕР_2 відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Київ, Україна на ім`я ОСОБА_2 для отримання заробітної плати та коштів на вказаному рахунку.

Скасовано постанову приватного виконавця ВО ХО Хаблова В.М. про арешт майна боржника від 01 березня 2023 року у виконавчому провадженні №71133387, в частині накладання арешту на грошові кошти, що містяться на банківському рахунку IBAN НОМЕР_2 відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на ім`я боржника ОСОБА_2 .

Скасовано постанову приватного виконавця ВО ХО Хаблова В.М. про арешт майна боржника від 01 березня 2023 року у виконавчому провадженні № 71133444, в частині накладання арешту на грошові кошти, що містяться на банківському рахунку IBAN НОМЕР_2 відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на ім`я боржника ОСОБА_2 .

Скасовано постанову приватного виконавця ВО ХО Хаблова В.М. про арешт майна боржника від 01 березня 2023 року у виконавчому провадженні № 71133406, в частині накладання арешту на грошові кошти, що містяться на банківському рахунку IBAN НОМЕР_2 відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на ім`я боржника ОСОБА_2 .

Скасовано постанову приватного виконавця ВО ХО Хаблова В.М. про арешт майна боржника від 01 березня 2023 року у виконавчому провадженні № 71133428, в частині накладання арешту на грошові кошти, що містяться на банківському рахунку IBAN НОМЕР_2 відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на ім`я боржника ОСОБА_2 .

В іншій частині в задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів на банківському рахунку ОСОБА_2 який використовується останнім для отримання заробітної плати, що суперечить положенням ст.70 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки із заробітної плати боржника може бути утримано її частину у розмірі 20 відсотків. Між тим, арешт унеможливлює використання усіх коштів на рахунку, що свідчить про протиправність дій виконавця, а тому наявні підстави для часткового задоволення скарги.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язання приватного виконавця ВО ХО Хаблова В.М. зняти арешт з банківського рахунку, то вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

12 липня 2023 року ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на час ухвалення судового рішення за виконавчими провадженнями ВП № 711337444 та ВП №71133406, приватним виконавцем ВОХО Хабловим В.М. 06 квітня 2023 року були скасовані заходи примусового виконання, в тому числі знято арешти з коштів боржника у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення, а тому в цій частині підстави для задоволення скарги відсутні у зв`язку з відсутності предмету оскарження (спору).

Також судом першої інстанції скасовано постанови про арешт майна боржника від 01 березня 2023 року, проте матеріали виконавчого провадження не місять вказаних постанов про арешт майна, оскільки арешт на кошти боржника накладено постановами, які винесені 28 лютого 2023 року.

Також, ОСОБА_2 не надано доказів, що відкритий в АТ КБ «Приватбанк» рахунок має спеціальний режим використання, або ж в силу інших обставин звернення стягнення на кошти за цим рахунком заборонено законом, а тому приватним виконавцем обґрунтовано накладено арешт на кошти на цьому рахунку.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 28 вересня 2023 року, надіслані апеляційним судом на адреси учасників справи, отримано: приватним виконавцем ВО ХО Хабловим В.М. 14 вересня 2023 року.

Судові повістки, направлені ОСОБА_1 та її представнику адвокату Андерс В.М. повернуто до суду апеляційної інстанції без вручення з зазначенням про відсутність адресата за вказаною адресою.

Судова повістка в електронному вигляді про розгляд справи отримана представником ОСОБА_1 - адвокатом Андерс В.М. 07 вересня 2023 року.

Судову повістку-повідомлення про розгляд справи 28 вересня 2023 року скаржник ОСОБА_2 отримав 12 вересня 2023 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про отримання поштового відправлення (а.с. 190).

Від представника ОСОБА_1 адвоката Андерс В.М. надійшла заява про слухання справи у їх відсутність(а.с. 228).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасника справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Судом встановлено, що рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 листопада 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 8000 (вісім тисяч) грн щомісячно, починаючи з 09 червня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття, додаткові витрати у розмірі 3000 грн щомісячно, аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн щомісячно, починаючи з 09 червня 2021 року та до досягнення дитиною трьох років, а також витрати на правову допомогу у розмірі 7600 грн.

Постановами приватного виконавця ВО ХО Хаблова В.М. від 23 лютого 2023 року відкрито такі виконавчі провадження:

ВП № 71133387 з виконання виконавчого листа № 638/8943/21, виданого на виконання рішення Дзержинського районного суду міста Харкова 24 січня 2023 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 7600грн (а.с. 12).

ВП № 71133428 з виконання виконавчого листа № 638/8943/21, виданого на виконання рішення Дзержинського районного суду міста Харкова 24 січня 2023 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 8000 грн. щомісячно, починаючи з 09 червня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття (а. с. 13).

ВП № 71133444 з виконання виконавчого листа № 638/8943/21, виданого Дзержинського районного суду міста Харкова 24 січня 2023 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 грн. щомісячно (а. с. 14).

ВП № 71133406 з виконання виконавчого листа № 638/8943/21, виданого на виконання рішення Дзержинського районного суду міста Харкова 24 січня 2023 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 09 червня 2021 року та до досягнення дитиною трьох років (а. с. 15).

28 лютого 2023 року приватним виконавцем ВО ХО Хабловим В.М. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику. В межах виконавчих проваджень ВП № 71133387, ВП № 71133428, ВП № 71133444, ВП № 71133406 винесено відповідні постанови (а. с. 16- 19)

Відповідно до Довідки з АТ КБ «Приватбанк» від 16 березня 2023 року ОСОБА_2 станом на 16 березня 2023 року має в АТ КБ «ПриватБанк» картку, р/р НОМЕР_2 , на яку отримує зарплатні виплати. Також, на вказану карту (рахунок) може бути нарахована будь-яка виплата (переказ) (а.с.10)

Постановою від 06 квітня 2023 року закінчено виконавче провадження ВП № 71133406, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення (а.с.99, 114).

Також, відповідно до відомостей з Автоматизованої системи виконавчих проваджень в межах виконавчого провадження: ВП № квітня 2023 року винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника, 09 травня 2023 року виконавчий документ передано на виконання до підприємства; 29 серпня 2023 року по ВП № 71133387 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням; 06 квітня 2023 року закінчено виконавче провадження № 71133406 у зв`язку з фактичним виконанням; 14 липня 2023 року по ВП № 71133428 винесено постанову про передачу виконавчого документу на виконання до підприємства та 29 серпня 2023 року знято арешт з коштів.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 статті 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Положеннями частини 2, 3 статті 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, у межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

За змістом статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

Відповідно до частин 1-3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Зняття арешту з коштів здійснюється виконавцем відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

В абзаці другому частини 2 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини 2 статті 34 цього Закону.

Тобто, державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати дані про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для його виконання. Виконання судового рішення сприяє втіленню законів у життя та зміцненню їх авторитету. Рішення суду охороняє права, свободи та законні інтереси громадян, а також є завершальною стадією судового провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Якщо у заяві про відкриття виконавчого провадження не зазначено майно боржника та/або його кошти на рахунках у банківських установах, то у відповідності до статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» розшук майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Частиною 1 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3) у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Тож суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який вважає обґрунтованими, що вказана норма права визначає грошові кошти, що складають заробітну плата як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, однак обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 , суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що приватний виконавець, отримавши від боржника повідомлення про те, що на вказаний рахунок боржник отримує заробітну плату, був зобов`язаний зняти арешт з цього рахунку, проте вказаних дій не вчинив, що свідчить про його бездіяльність.

Доводи апелянта щодо зазначення іншої дати постанови про накладення арешту не є підставою для скасування рішення. Вказані неточності можуть бути усунуті шляхом виправлення описки.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують, фактично зводиться до переоцінки доказів, яким судом надана належна оцінка.

Ухвала суду першої інстанції є законною, постановленою з дотриманням норм процесуального права, підстави для її скасування відсутні.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції немає.

Керуючись ст. ст.149 - 150, 367, 374, 375, 381, 384, 389 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина