Провадження №2/523/5530/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.

за участю секретаря судових засідань Бєлік Л.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що сторони по справі перебували в цивільному шлюбу та у них народилась дитина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . позивач зазначає, що протягом останніх трьох років сторони проживають окремо, стосунків не підтримують та відповідач з дитиною не спілкується, а також не надає допомоги на її утримання. У зв`язку з викладеним, позивач змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20.05.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 були задоволені. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12.08.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок (а.с.36-37).

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 11 вересня 2023 року скасовано заочне рішення суду від 20.05.2021р та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, при цьому звернулась до суду із заявою про слухання справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги про стягнення аліментів підтримує, просить їх задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в розмірі: частини, відповідно до заяви відповідача про перегляд заочного рішення (а.с.61).

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце проведення судових засідань повідомлявся у встановленому законом порядку, судом 11.09.2023 року розглянуто та задоволено заяву відповідача про перегляд заочного рішення, підтавав для відкладення слухання справи, передбачених ст. 223 ЦПК України не встановлено.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані позивачем та відповідачем письмові докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Свідоцтво про народження видане Другим суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 19.07.2011 року (а.с.5).

Відомості про батьківство, також підтвердженні Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження для виплати допомоги у зв`язку з народженням дитини (а.с.6).

Позивач зазначає, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає та зареєстрована разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні.

Згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області, малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_1 (а.с.12).

Судом встановлено, що відповідач у справі зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.50, 52).

Згідно заяви про перегляд заочного рішення суду судом встановлено, що 17.03.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, актовий запис № 50 (а.с.53). Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , актовий запис № 3155 (а.с.55).

Також, згідно поданої заяви судом встановлено, що відповідач фактично визнав позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі частини від усіх видів його доходу, що відповідатиме вимогам ч. 5. ст. 183 СК України (а.с.47).

Згідно ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить дитина сторін по справі, становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить дитина сторін по справі, становить - 2833 гривні.

Згідно ч. 1 ст. 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачено статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

З аналізу наведених правових норм, необхідно дійти висновку, що відповідач зобов`язаний утримувати спільну з позивачем дитину і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачем.

Відповідач є особою працездатного віку, та судом встановлено, що на утриманні відповідача перебуває малолітня дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, та вважає, що належним розміром аліментів на дитину є стягнення з відповідача частки від усіх видів заробітку та доходу щомісячно, що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача. При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст. 2, 5, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 280-284, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 12.08.2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване відоме місце проживання: АДРЕСА_4 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду в 30 -ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 18.09.2023 року

Суддя: