ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м.Суми

Справа №591/2235/23

Номер провадження 22-ц/816/1319/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 червня 2023 року у складі судді Ніколаєнко О.О., ухваленого в м. Суми, повний текст якого складено 20 червня 2023 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини,

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та свої вимоги мотивувала тим, що з 23 травня 2019 року вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними не розірвано, але ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 жовтня 2022 року зупинено провадження у справі №591/2815/22 та надано строк для примирення на чотири місяці.

У період шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина проживає разом з нею.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 лютого 2023 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку.

Вказувала, що за період з грудня 2022 по березень 2023 року відповідач надсилав грошові кошти, а саме у грудні 5000 грн та у березні 4200 грн, однак їх не вистачає на утримання дитини, яка має генетичне захворювання.

Згідно висновку Міжобласного спеціалізованого медико генетичного центру центру рідкісних (орфанних) захворювань ОСОБА_3 встановлено діагноз: комплексне порушення обміну речовин. Лактазна недостатність, транзиторна непериносимість глютену. Рекомендовано динамічне спостереження у вказаному закладі, контроль за молекулярними дослідженнями показників відповідних аналізів, постійна дієта у харчуванні, постійний прийом лікарських препаратів

Зазначала, що вона понесла витрати на обстеження дитини в сумі 17451 грн та на її лікування в сумі 8783 грн, також щомісяця сплачує 9000 грн за перебування сина у приватному дитячому садку. Змушена самостійно оплачувати перебування сина у приватному дитячому садочку, вартість відвідування якого щомісячно становить 9 000 грн.

Відповідач є працездатним, працює за кордоном, має можливість оплатити половину додаткових витрат.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд стягнути на її користь з відповідача додаткові витрати у розмірі частини витрат: на медичне обстеження та придбання ліків в розмірі 26234,00 грн та за відвідування сином приватного дитячого садочку за три місяці (січень березень 2023 року в розмірі 27 000 грн.), тобто в сумі 26 617 грн. Стягнути з відповідача додаткові витрати у розмірі 4500 грн щомісячно на оплату дитячого садочка, який відвідує син, починаючи з квітня 2023 року до моменту можливості влаштування сина до державного дошкільного закладу, а саме: коли державні дошкільні заклади освіти будуть працювати на повний робочий день.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6838,55 грн 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 136,93 грн.

У іншій частині вимог відмовлено у зв?язку з необґрунтованістю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що нею доведено факт перебування сина у приватному дошкільному закладі, а саме: нею надано суду копії чеків про місячну оплату за перебування дитини на денному догляді та належно оформлену довідку про те, що дитина відвідує приватний дошкільний заклад, яку суд не взяв до уваги. Вказує, що дитина вимушено відвідує приватний дошкільний заклад, оскільки державний навчальний заклад на даний (воєнний) час працює неповний робочий день (з 8.45 до 10.30 год), тому у неї немає можливості дитину оформити до даного закладу, так як вона працює.

Зазначає, що судом прийнято рішення про доведеність тільки витрат на загальну суму 13676, 11 грн, тоді як на медичні обстеження на лікування сина було витрачено 17451 грн та придбання ліків 8783 грн. Вказує, що всі медичні обстеження та придбання ліків здійснювалося за рекомендаціями лікарів.

Вважає, що нею було достатньо надано доказів, для того щоб підтвердити факт її додаткових витрат на лікування сина.

Відповідачу копія позовної заяви та ухвали про відкриття та призначення справи до слухання в порядку письмового провадження були направлені за адресою його реєстрації і про дану адресу він також повідомляв у відзиві на позовну заяву, але конверт було повернуто у зв`язку «із закінченням терміну зберігання». Із повідомленням про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) до суду не звертався, номер телефону, який ним було повідомлено є неактуальним, про його зміну відповідачем також суду не було повідомлено, тому суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності відзиву на апеляційну скаргу відповідача у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 23 травня 2019 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7-8).

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 лютого 2023року у справі №591/6291/22 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 05 грудня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/8 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 05 грудня 2022 року до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку (а.с. 56-57).

Згідно з довідкою Державної установи «Дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) (м. Суми) Національної поліції України син ОСОБА_1 ОСОБА_3 відвідував заклад з 14 вересня 2022 року по 14 грудня 202 року. Режим роботи групи на час дії воєнного стану з 8-45 год до 10:30 год (а.с. 69).

Відповідно до заключення Міжобласного спеціалізованого медико-генетичного центру центру рідкісних (орфанних) захворювань від 20 січня 2023 року ОСОБА_3 встановлено діагноз: комплексне порушення обміну речовин. Лактазна недостатність, транзиторна непериносимість глютену. Надано рекомендації та призначено лікування (а.с. 11-12).

На підтвердження понесених витрат на медичні дослідження крові ОСОБА_3 , ОСОБА_1 надано фіскальні чеки ТОВ «Приватна медична клініка «Діагностика здоров`я» на суму 3000 грн, 130 грн, 690 грн, лабораторії Synevo на суму 1954 грн та 450 грн, ТОВ «Синево - Схід» на суму 3110 грн, 446,00 грн, 85 грн, 2786,71 грн, а також результати досліджень (а.с. 15-17, 72-76).

Також, ОСОБА_1 понесено витрати на придбання, за призначенням лікаря-невролога, лікарського препарату вартістю 384,40 грн, на дослідження крові - 446,00 грн, на проведення дослідження МРТ в сумі 4610,00 грн (а.с. 14, 18, 77-78, 85).

На підтвердження придбання ліків, позивачкою надано скріншоти переписки у мережі Viber та дублікати чеків про здійснення нею грошових переказів на суму 3855 грн, 1006,00 грн, 1080 грн, 340 грн, 1800 грн, 177 грн,141 грн (а.с. 22-34).

З довідки, складеної 07 квітня 2023 року ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на денному догляді за адресою: АДРЕСА_1 . Оплата за місяць становить 9000 грн. Мати дитини платить за перебування дитини регулярно. За січень-квітень було сплачено 36000 грн, перебування дитини планується і в подальшому (а.с. 70).

ОСОБА_1 сплачено ОСОБА_4 у січні-лютому 27000 грн, що підтверджується дублікати чеків про здійснення грошових переказів (а.с. 35-40).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з доведеності ОСОБА_1 наявності витрат, пов`язаних з лікуванням дитини на загальну суму 13676,11 грн, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню половина понесених витрат на лікування дитини в сумі 6838,55 грн.

Відмовляючи у стягненні половини витрат понесених на придбання медичних препаратів, суд виходив з того, що надані позивачкою скріншоти переписки та дублікати чеків про здійснення нею грошових переказів на суму 3855 грн, 1006,00 грн, 1080 грн, 340 грн, 1800 грн, 177 грн, 141 грн. не підтверджують, що саме придбавалось нею та у якої особи, а також матеріали справи не містять доказів, що придбавались саме медичні препарати.

Відмовляючи у стягненні половини витрат понесених на відвідування дитиною приватного дитячого садочка, суд виходив з того, що надані позивачкою дублікати чеків про здійснення грошових переказів ОСОБА_4 коштів на загальну суму 27000 грн, а також надана останньою довідка, не підтверджують, що ОСОБА_4 надавалися послуги на професійній та легальній основі і вказані кошти сплачені їй позивачем саме за відвідування дитиною дитячого дошкільного закладу, а тому ці витрати не є додатковими, які викликані особливими обставинами.

Проте, повністю з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитися не може з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із вимогами ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у пункті 18 звернув увагу судів на те, що до передбаченої статті 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

При цьому, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для стягнення з відповідача понесених позивачкою витрат за відвідування сином ОСОБА_5 приватного дитячого садка, а доводи апеляційної скарги в цій частині вважає непереконливими.

Зокрема, складена та підписана 07 квітня 2023 року ОСОБА_4 довідка про перебування ОСОБА_6 на денному догляді за адресою : АДРЕСА_1 , не є належним доказом підтвердження того, що послуги ОСОБА_4 є послугами з відвідування малолітнім ОСОБА_5 приватного дитячого закладу, а тому обґрунтовано не прийнята судом першої інстанції до уваги. Також, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_4 є керівником приватного дитячого садочка та має ліцензію на його діяльність, та надає послуги на професійній і легальній основі.

Крім того, позивачкою не надано суду доказів про укладення між нею та приватним дитячим садком договору про відвідування дитиною закладу та визначення вартості послуг за відвідування дитиною дошкільного закладу.

Сам факт здійснення ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошових переказів на суму 27000 грн, не свідчить, що вказані кошти сплачені відповідачем за відвідування дитиною приватного дитячого садка, а тому такі витрати не є додатковими, які викликані особливими обставинами.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що є підстави для стягнення з відповідача половини фактично понесених позивачем витрат на лікування сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , огляду на наступне.

Як убачається з медичних документів, малолітньому ОСОБА_5 встановлено діагноз: комплексне порушення обміну речовин, лактазна недостатність, транзиторна непериносимість глютену та лікарями надано рекомендації та призначено лікування, у зв`язку з чим позивачем понесено витрати на медичне обстеження дитини в сумі 17451 грн та придбання медичних препаратів в сумі 8783 грн.

Колегія суддів вважає помилковим висновок суду про відсутність підстав на відшкодування половини понесених позивачкою витрат на придбання ліків, оскільки медичні препарати на лікування дитини позивачкою придбавались в інтернеті за рекомендаціями лікаря та такі препарати зазначені у заключенні Міжобласного спеціалізованого медико-генетичного центру центру рідкісних (орфанних) захворювань від 20 січня 2023 року.

За таких обставин, витрати позивачки понесені на лікування сина ОСОБА_5 підтверджені відповідними доказами та є додатковими та необхідними витратами, що викликані особливими обставинами, передбаченими статтею 185 СК України. Тому, відповідач має компенсувати частини цих витрат, що становить 13117 грн 00 коп.

Відтак, рішення суду першої інстанції на підставі п.п 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України необхідно змінити в частині присуджених до стягнення додаткових витрат на дитину, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину у розмірі 13117 грн 00 коп.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Рішення суду підлягає зміні і в частині вирішення питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Так, пропорційно до частки задоволених позовних вимог та вимог апеляційної скарги, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 529 грн 07 коп. за розгляд справи в суді першої інстанції і 793 грн 61 коп. за апеляційний перегляд рішення суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, п. 4; 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 червня 2023 року змінити в частині присуджених до стягнення додаткових витрат на дитину та в частині розподілу між сторонами судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини в сумі 13117 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 529 гривень 07 копійок за розгляд справи в суді першої інстанції.

В іншій частині рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 червня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 793 гривні 61 копійку за апеляційний перегляд рішення суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов