Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-4364/07
Провадження № 6/711/259/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Дубини В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про поновлення пропущеного строку пред`явлення до примусового виконання та видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-4364/07,-

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» - адвокат Грищенко О.М. звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою, в якій просив поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2-4364/07, виданого 24.12.2007 на виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4364/07, та видати його дублікат.

В обгрунтування заяви зазначив, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4364/07 стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КС «ФЕДЕРАЦІЯ» заборгованість у сумі 4 968,93 грн на підставі договору кредиту № АЦ-00211 від 21.11.2006 та договорів поруки № АЦ-00211-П від 21.11.2006. 24.12.2007 на виконання вищезазначеного рішення судом були видані відповідні виконавчі листи, в тому числі й боржником де є ОСОБА_1 . Згідно відомостей, котрі містяться на офіційних сайтах Єдиний державний реєстр судових рішень, Судова Влада України, Автоматизована система виконавчих проваджень та Єдиний реєстр боржників, станом на 27.08.2023 зобов`язання згідно заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4364/07 є невиконаним. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.07.2023 по справі № 2-4364/07 здійснено процесуальне правонаступництво на стадії виконання рішення суду, фактично змінено сторону (стягувача) під час примусового виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4364/07 КС «ФЕДЕРАЦІЯ» на правонаступника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС». ТОВ Компанія «НІКО-ТАЙС», керуючись положеннями статті 15, 19 Закону України «Про виконавче провадження», звернулося до органів примусового виконання із клопотанням про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-4364/07, виданого 24.12.2007 на виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4364/07, де боржником є ОСОБА_1 . Проте, відповідно до листа Першого ВДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 78221 від 21.08.2023, неможливо здійснити заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа по справі № 2-4364/07, виданого 24.12.2007 на виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4364/07, оскільки виконавче провадження було завершено, оскільки на той час у боржника було відсутнє майно. Таким чином, є всі підстави стверджувати, що виконавчий лист № 2-4364/07, виданий 24.12.2007 на виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4364/07 є втраченим. Враховуючи вищевикладене, та зважаючи на те, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 не виконане ні добровільно, ні в примусовому порядку, ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» просить видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-4364/07 та поновити пропущений строк для пред`явлення його до виконання. ТОВ «Компанія «НІКО-ТАИС»» зазначає та просить врахувати той факт, що вмаксимально можливі короткі терміни звернувся до суду із відповідною заявою про здійснення процесуального правонаступництва в межах даної справи, та одразу (невідкладно, та якомога швидше, тощо) після настання обізнаності заявника листами органів примусового виконання, в найкоротші строки звернувся до суду саме із даною заявою.

В судове засідання представник ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС», а також боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до частини 3 статті 433 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до відповідних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 14.11.2007 Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено заочне рішення по цивільній справі № 2-4364/07 за позовом КС «ФЕДЕРАЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту та договором поруки, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 борг за договором кредиту та договорам поруки в сумі 4 902,22 грн. , а також судові витрати в сумі 81,00 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.07.2023 замінено сторону (позивача) у справі №2-4364/07 за позовом КС «ФЕДЕРАЦІЯ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки,- а саме КС «ФЕДЕРАЦІЯ» на правонаступника ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС».

Як зазначено заявником у своїй заяві, 24.12.2007 на виконання заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 по справі № 2-4364/07 судом видано відповідні виконавчі листи, в тому числі й де боржником є ОСОБА_1 .

Згідно листа Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 78221 від 21.08.2023, згідно АСВП у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження № 44215124 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4364 від 24.12.2007, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «ФЕДЕРАЦІЯ» боргу в сумі 4 983,22 грн, яке завершено в 2014 році на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Станом на 18.08.2023 виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 на виконанні у даному відділі не перебувають.

Відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Згідно частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадії судового провадження, має встановлені законом строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог частини 1, 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, у межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина 1, 2, 6 статті 12 Закону).

На час набрання законної сили заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.11.2007 у справі № 2-4364/07 та на час видачі виконавчого листа у даній справі, діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-ХІV.

Згідно зі статтею 21 вищевказаного Закону (в редакції, чинній на момент вступу рішення в законну силу), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років; посвідчення комісій по трудових спорах - протягом трьох місяців; постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Аналогічне положення також передбачене частиною 5 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Згідно із статтею 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.09.2020 у справі № 27/2-3538/10 поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання. Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Єдиною та необхідною правовою підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин є оціночною категорією та повинна визначатися, виходячи з наявності реальних обставин, які фактично унеможливили вчинення особою відповідної процесуальної дії вчасно, тобто в межах строків, установлених законодавством.

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків порушує принцип правової визначеності та право на справедливий суд, закріплене в статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29.10.2015 року в справі Устименко проти України, заява № 32053/13 ).

Згідно з положеннями частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, звертаючись до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник як на поважність причин пропуску посилався на те, що на території України діяло ряд обмежень внаслідок карантину та оголошення воєнного стану, що ускладнило заявнику реалізувати своє право на своєчасний та належний захист власних процесуальних прав та інтересів, приписів норм чинного законодавства, виконання судових рішень.

Втім, на переконання суду, наведені заявником доводи не свідчать про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки вказані обставини виникли вже після спливу строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому не мають жодного правового значення та не можуть бути підставами для поновлення такого строку.

Також не може бути підставою для поновлення пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчого листа і сам по собі факт невиконання рішення суду, оскільки суду не надано доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію первісним стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема, вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 55 ЦПК України усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Укладаючи Договір купівлі-продажу права вимоги дебіторської заборгованості ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» мало оцінювати реальність ризику настання наслідків вчинення чи не вчинення первісним стягувачем КС «ФЕДЕРАЦІЯ» дій щодо виконання рішення суду, а також перспективи подальшого стягнення боргу з боржника.

Відповідно до пункту 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дублікату є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10.09.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 16.08.2018 р. у справі № 6/275-08, від 15.08.2018 р. у справі № 6/256, від 26.04.2018 р. у справі № 922/6111/15 та від 21.01.2019 у справі №916/215/15-г).

У постанові від 21.08.2019 у справі № 2-836/11 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, якщо строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У постанові від 19.04.2021 у справі № 2-1316/285/11 Верховний Суд зазначив, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі № 2-6471/06, від 03.02.2021 у справі № 643/20898/13-ц, від 20.05.2022 у справі № 1005/7133/2012 та від 19.07.2022 у справі № 750/13088/14.

Таким чином, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що заявником не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, зокрема щодо підтвердження обставин, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, незалежно від волі юридичної особи, правонаступником якої є заявник, а ті обставини, на які посилається заявник у заяві до суду, не дають підстав вважати причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачі дублікату виконавчого листа.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.55 ЦК України, ст. 259, 260, 433, 442, п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про поновлення пропущеного строку пред`явлення до примусового виконання та видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-4364/07 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Г. В. Булгакова