Справа № 466/7688/23
Провадження № 2/466/1937/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«28» вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючої судді Білінської Г.Б.

за участі секретаря Філевич У.І.

з участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2023 року на адресу суду поступила позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , в якій позивач просить суд постановити рішення, яким:

- зменшити розмір аліментів, який призначений на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2023 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини до 1/8 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття;

- припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на підставі судового наказу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2023 року у справі №466/3141/23.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначав про те, що Шевченківським районним судом м. Львова 24 квітня 2023 року видано судовий наказ про стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку; стягнення аліментів проводити з моменту пред`явлення заяви 03 квітня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Однак, при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу ОСОБА_3 приховала відомості про наявність у нього дитини від першого шлюбу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який також перебуває на його утриманні.

Крім того, на його утриманні перебувають батьки, які є непрацюючими та інвалідами 3 групи. Батьки потребують його матеріальної підтримки, оскільки розмір їхньої пенсії по інвалідності становить 2093,00 грн., вони є пенсіонерами за віком, що не дозволяє їм належним чином забезпечити хоча б мінімальні витрати на харчування та лікування.

Він завжди у добровільному порядку надавав відповідачу необхідні кошти для утримання дитини. Однак, на теперішній час його матеріальне становище значно змінилося, оскільки з лютого 2023 року по теперішній час він не отримує заробітної плати через наявність кримінального провадження відносно нього за ч.3 ст. 369-2 КК України, яке розглядається Галицьким районним судом м. Львова.

Звільнитися з військової служби і найти іншу роботу він немає можливості в період дії воєнного стану, оскільки є військовослужбовцем.

Відтак, просить зменшити розмір аліментів, оскільки має на утриманні ще одну малолітню дитину та непрацездатних батьків, які є інвалідами 3 групи.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 28 липня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, якою встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали надіслано учасникам справи, а відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

24 серпня 2023 року на адресу суду від представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Альховської С.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначила, що позивач не надав суду жодних доказів, які підтверджують його участь в утриманні дитини від попереднього шлюбу, зокрема, договір про сплату аліментів, рішення суду про стягнення аліментів чи докази здійснення будь яких грошових переказів на користь сина.

Наявність у батьків позивача 3 групи інвалідності не свідчить про непрацездатність та неможливість самостійно себе утримувати. Мати позивача ОСОБА_6 до недавнього часу була зареєстрована як фізична особа підприємець та здійснювала підприємницьку діяльність.

Крім того, згідно з даних Реєстру речових прав на нерухоме майно батьки позивача мають у власності квартири, земельні ділянки, а також гаражі.

Відтак, твердження позивача про наявність на його утриманні непрацездатних батьків є необґрунтованими та не підтверджуються жодними доказами.

Крім того, законом не передбачено звільнення платника аліментів від зобов`язання щомісячної плати аліментів на утримання дитини у разі втрати роботи чи неотримання ним заробітної плати у зв`язку з наявністю кримінального провадження щодо нього.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, які викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечила, просила відмовити у його задоволенні, покликаючись на доводи, які викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24 квітня 2023 року Шевченківським районним судом м. Львова видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку; стягнення аліментів проводити з моменту пред`явлення заяви 03 квітня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.01.2012 позивач ОСОБА_1 має сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Батьки позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є інвалідами 3 групи загального захворювання та отримують пенсію по інвалідності, що підтверджується копіями посвідчень № та № (а.с.10,11).

Дохід ОСОБА_1 з 01 листопада 2022 року по 31 січня 2022 року за винятком утримань та аліментів становить 132 672,66 грн., що підтверджується довідкою про доходи №173 від 16 травня 2023 року (а.с. 13).

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина 3 статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього від попереднього шлюбу є на утриманні малолітній син, а також батьки, які є інвалідами 3 групи.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного, і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійної, не залежної від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом враховується те, що ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з наявністю дитини від попереднього шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до судового наказу Шевченківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2023 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та суперечитиме її інтересам.

Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19.

Крім того, як вбачається з Інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта батькам позивача належить велика кількість нерухомого майна, зокрема, квартири, земельні ділянки та гаражі. Батьки позивача ОСОБА_1 отримують пенсію по інвалідності.

Відтак, доводи позивача про те, що при визначені розміру аліментів не враховано перебування на його утриманні батьків, не заслуговують на увагу, оскільки належних доказів на підтвердження зазначених обставин ним не надано. Наявність у відповідача батьків за недоведеністю того, що вони потребують допомоги, не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, та не звільняє батька від обов`язку утримувати дитину.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що позивачем не доведені обставини, які б свідчили про зміну його матеріального або сімейного стану, або що існують інші поважні причини, які б давали підстави для зменшення розміру стягнутих з нього на користь відповідача аліментів.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80,81, 259, 263 - 265, 280-282, 430 ЦПК , ст.ст. 141, 150,180 - 183, 192 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 28 вересня 2023 року.

Суддя Г. Б. Білінська