Постанова

Іменем України

20 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 953/17713/19

провадження № 61-3000св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» - адвоката Зубрича Дмитра Олександровича на постанову Полтавського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Дорош А. І., Лобова О. А., Триголова В. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У вересні 2019 року представник ОСОБА_1 - адвокат Тимошенко Д. В. звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» (далі - АТ «Харківміськгаз») про захист прав споживачів, у якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії АТ «Харківміськгаз» від 29 серпня 2019 року про задоволення акту про порушення від 12 липня

2019 року №467/19;

- зобов`язати АТ «Харківміськгаз» за власний рахунок встановити споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок

№ НОМЕР_1 , газовий лічильник типорозміром не більше лічильника газу Тип MKM-U G6 №283286, 1995 року випуску;

- зобов`язати АТ «Харківміськгаз» відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення на особовому рахунку ОСОБА_1 поточного сальдо без урахування нарахованого на підставі задоволеного акту про порушення об`єму та вартості необлікованого (донарахованого) природного газу у розмірі 216 560,59 грн та витрати за проведення експертизи у розмірі 1 591,87 грн;

- стягнути з АТ «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Позовна заява мотивована тим, що позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Їй на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №36042443 від 30 жовтня 2012 року. Вона є споживачем послуг з газопостачання, які надає відповідач за вказаною адресою за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

У серпні 2019 року вона отримала від ОСОБА_2 акт №5589 від 12 липня 2019 року про виявлені порушення, акт №467/19 від 12 липня

2019 року про порушення, протокол №5589 від 12 липня 2019 року про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи, повідомлення

від 25 липня 2019 року про припинення газопостачання/розподілу природного газу, повідомлення від 09 липня 2019 року про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості та дізналася, що ОСОБА_2 , маючи доступ до житлового будинку АДРЕСА_1 , 12 липня 2019 року впустив працівників АТ «Харківміськгаз», якими було демонтовано лічильник газу для проведення експертизи. Також вона дізналася, що проводилася експертиза лічильника газу у присутності ОСОБА_2 .

У подальшому 29 серпня 2019 року комісія АТ «Харківміськгаз» прийняла рішення про задоволення акту про порушення від 12 липня 2019 року №467/19 та нарахування споживачу 216 560,59 грн за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, визначений за граничними об`ємами споживання.

Зазначала, що будинок позивача за адресою: АДРЕСА_1 , був підключений до мережі газопостачання та обладнаний газовим лічильником MKM-U G6 №283286, 1995 року випуску. При його встановленні у 1995 році у домоволодінні позивача акт про пломбування не складався, не було встановлено будь-яких критеріїв індивідуалізації заводської пломби встановленого лічильника, що унеможливлює встановлення невідповідності ідентифікаційних ознак пломби на газовому лічильнику позивача із пломбами лічильників заводу - виробника. З моменту встановлення газового лічильника у 1995 році відповідач жодного разу не провів повірки.

12 липня 2019 року перевірка проводилася за відсутності споживача (позивача) або його законного представника, без попереднього повідомлення позивача про проведення відповідачем перевірки. В акті №5589 від 12 липня 2019 року про виявлені порушення, акті №467/19

від 12 липня 2019 року про порушення, протоколі №5589 від 12 липня

2019 року про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи вона не розписувалася, а ОСОБА_2 розписуватися у зазначених вище документах та бути присутнім при проведенні перевірки та проведенні експертизи ніколи не уповноважувала.

Вважає, що усі дії та рішення відповідача, що полягають у нарахуванні 216 560,59 грн та пов`язані із складанням актів про порушення та демонтаж лічильника, є незаконними. Заперечує, що нею було здійснено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Крім того, вона була позбавлена можливості реалізувати своє право здійснювати фото- та відеозйомку під час здійснення перевірки комерційного ВОГ та його складових, що є порушенням норм Кодексу ГРС.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 16 січня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи містять належні та допустимі докази, які свідчать про здійснення несанкціонованого втручання в роботу лічильнику газу, який був предметом дослідження двох експертиз, наявні докази протиправного втручання в його роботу з боку позивача, наявність викривлення даних обліку природного газу та відповідного причинно-наслідкового зв`язку між втручанням і викривленням обліку.

Вказане є підставою для нарахування відповідачем споживачеві вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу на підставі акту про порушення в сумі 216 560,59 грн.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що факт порушення позивачем Кодексу газорозподільних систем знайшов своє підтвердження і розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у визначеному відповідачем розмірі є правомірним, а тому підстав для визнання протиправним та скасування рішення комісії АТ «Харківміськгаз» від 29 серпня 2019 року про задоволення акту про порушення від 12 липня 2019 року №467/19 та зобов`язання АТ «Харківміськгаз» відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом відновлення на особовому рахунку ОСОБА_1 поточного сальдо без урахування нарахованого на підставі задоволеного акту про порушення об`єму та вартості необлікованого (донарахованого) природного газу у розмірі 216 560,59 грн немає.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині зобов`язання АТ «Харківміськгаз» за власний рахунок встановити споживачу газовий лічильник типорозміром не більше лічильника газу Тип MKM-U G6 №283286, 1995 року випуску, суд першої інстанції врахував, що згідно з довідкою ДП Укрметртестстандарт № 39-1-4/10900 ЦСБ 1833Е від 25 липня 2019 року лічильник позивача визнано непридатним з підстав «Невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовується виробником лічильника» та зазначено, що «За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки не відповідає вимогам пунктів 6.4. Р50-071-98 «Лічильники газові побутові. Методи та засоби повірки».

Враховуючи, що у разі висновків комісії про непридатність лічильника газу до застосування та висновків щодо неможливості проведення ремонту, лічильник газу передається споживачеві, суд дійшов висновку, що підстав для покладення на відповідача обов`язку безкоштовно встановити власний газовий лічильник не вбачається.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тимошенка Д. В. задоволено частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 січня 2021 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії АТ «Харківміськгаз» від 29 серпня 2019 року про задоволення акту про порушення від 12 липня

2019 року № 467/19.

Зобов`язано АТ «Харківміськгаз» за власний рахунок встановити споживачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок

№ НОМЕР_1 , газовий лічильник типорозміром не більше лічильника газу Тип MKM-U G6 № 283286.

Зобов`язано АТ «Харківміськгаз» здійснити перерахунок заборгованості споживача ОСОБА_1 шляхом скасування обсягу заборгованості у розмірі 216 560,56 грн та здійснити облік заборгованості відповідно до фактичних витрат газу (фактично отриманого нею газу) згідно з показниками лічильника газу в житловому будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Стягнуто з АТ «Харківміськгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що в акті про виявлені порушення від 12 липня 2019 року не зазначено, що саме викликає сумнів у пломбі лічильника, посилання на сумнів пломби не деталізований (пошкоджена, відсутня тощо).У матеріалах справи відсутні дані про фіксування відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підпису акту про порушення відеозйомкою. На протоколі засіданні комісії

від 29 серпня 2019 року мається запис ОСОБА_3 про те, що він «з рішенням комісії не згоден, у зв`язку з тим, що у роботу ЗВТ ОСОБА_1 не втручалася, особу ОСОБА_2 на підписування актів про порушення від 12 липня 2019 року №467/19 не уповноважувала, а також не уповноважувала на представництво під час проведення експертизи щодо втручання в роботу ЗВТ. Крім того, не згоден з розрахунком заборгованості». Разом з тим, у справі не вбачається, ким доводиться ОСОБА_3 позивачу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що акт №467/19 від 12 липня 2019 року складений з порушенням закону і є недійсним згідно вимог пункту 4 Глави 5 розділу XI Кодексу ГРМ, а комісія з розгляду актів про порушення від 29 серпня 2019 року прийняла рішення про нарахування об`ємів природного газу, сума якого складає 216 560,59 грн, на підставі недійсного акту.

Також, частково задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що матеріалами справи, зокрема висновком експертизи від 25 липня 2019 року та висновком експерта №27710 від 28 вересня 2020 року, не підтверджується втручання позивача у роботу ЗВТ, яке призвело б до викривлення даних обліку природного газу, а тому несанкціонованого втручання ОСОБА_1 в роботу ЗВТ/лічильника, за яке здійснюється донарахування обліку газу відповідачем, не доведено. Крім того, матеріали справи не містять відомостей щодо проведення періодичної перевірки газового лічильника, що свідчить про експлуатацію газового лічильника протягом тривалого часу без жодної його перевірки з боку газопостачальника на збереження та відповідність його технічних властивостей.

Вирішуючи питання про розмір завданої позивачу моральної шкоди, апеляційний суд врахував конкретні обставини справи, характер, інтенсивність, тривалості фізичних і моральних страждань позивача, похилий вік ОСОБА_1 , істотність вимушених змін в її життєвих стосунках, витрачений час та кошти на відновлення порушених прав, дійшовши висновку, що принципам розумності, справедливості, пропорційності буде відповідати розмір моральної шкоди у сумі 1 000,00 грн.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У березні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» - адвоката Зубрича Д. О. на постанову Полтавського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 04 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 вересня 2023 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі представник АТ «Харківміськгаз» - адвокат Зубрич Д. О., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Підставою касаційного оскарження заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2021 року у справі № 903/160/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що акт про порушення не був належним чином оформленим, оскільки саме представником споживача було зроблено напис «від підпису відмовився», а також ним було зроблено зауваження «з тлумаченням щодо ознак втручання не згоден, адже лічильника не торкався».

Вважає, що таким чином представник споживача був ознайомлений з актом про порушення та ним зроблено відмітку про ознайомлення з його змістом. Також експертиза проводилась у відповідності до вимог глави 10 розділу Х Кодексу газорозподільних систем в присутності уповноваженої позивачем особи.

Відповідно до пункту 4 глави 6 розділу Х Кодексу за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені.

Отже, саме позивач, як споживач природного газу, несе відповідальність за збереження і цілісність вузла обліку природного газу (ВОГ), навіть у тому разі, якщо несанкціоновані заходи здійснені не ним, а іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу.

В даному випадку висновком експерта №27710 від 28 вересня 2020 року було підтверджено результати експертизи, що проводилась АТ «Харківміськгаз», та встановлено, що цілісність пломби-заглушки лічильника газу позивача порушена, пломба піддавалась перевстановленню та повторному навішуванню. У лічильний механізм (відліковий пристрій) досліджуваного лічильника газу відбувалось втручання шляхом механічного гальмування (блокування) декад за допомогою стороннього предмету (ів).

Апеляційний суд не врахував, що експертом було зроблено висновок про навмисне втручання в газовий лічильник для викривлення даних обліку газу шляхом механічного гальмування (блокування) декад за допомогою стороннього предмету (ів). Крім того, згідно з довідкою ДП «Укрметртестстандарт» наявні ознаки пошкодження відлікового пристрою лічильника, він визнаний непридатнимдля застосування.

Крім того, сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (ЗВТ), вже є порушенням, яке кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та відповідно є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У вересні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому представник ОСОБА_1 - адвокат Тимошенко Д. В. просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін, посилаючись на те, що рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №36042443 від 30 жовтня 2012 року.

ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання, які надає відповідач АТ «Харківміськгаз» за адресою: АДРЕСА_1 за особовим рахунком № НОМЕР_1 .

Позивач зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 03 вересня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованих осіб немає.

12 липня 2019 року представниками АТ «Харківміськгаз» була проведена перевірка газового обладнання за адресою позивача: АДРЕСА_1 , за результатами якої встановлено порушення, а саме: виявлені ознаки несанкціонованого втручання в роботу БСГ-МКМ-U G6 №283286, про що був складений акт про порушення №467/19 від 12 липня 2019 року.

Лічильник було демонтовано для проведення експертизи, про що складено відповідний протокол №5589 (о/р ), який був підписаний працівниками АТ «Харківміськгаз» та ОСОБА_2 . Після зняття лічильник був поміщений в пакет та опломбований, про що зазначено в протоколі про демонтаж лічильника № 5589.

25 липня 2019 року була проведена експертиза лічильника газу, відповідно до якої було виявлено втручання в газовий лічильник споживача - МКМ-U G6 №283286, а саме - пломба заглушка не відповідає зразку заводу виробника. Механічні пошкодження корпусу відлікового пристрою в місці встановлення пломби заглушки. За результатами проведеної експертизи складений акт №1833 Е від 25 липня 2019 року.

Відповідно до довідки ДП «Укрметртестстандарт» №39-1-4/10900 ЦСБ 1833 Е від 25 липня 2019 року про невідповідність лічильника позивача вимогам Р50-071-98, пункт 6.4 - невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовується виробником лічильника, наявні ознаки пошкодження відлікового пристрою лічильника.

У подальшому 29 серпня 2019 року відбулося засідання комісії з розгляду актів про порушення АТ «Харківміськгаз», за результатами якого прийнято рішення про задоволення складеного 12 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 акта про порушення; складено також акт-розрахунок від 29 серпня 2019 року про те, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу споживачу за період з 12 січня по 11 липня 2019 року становить

216 560,59 грн.

За клопотанням представника позивача у справі була призначена та проведена судова трасологічна експертиза №27710 від 28 вересня

2020 року, відповідно до висновку якої вбачається, що:

1) цілісність пломби заводу-виробника з відтисками матриць пломбувала «ПКУ/09» досліджуваного лічильника МКМ-U G6 зав.№283286, який був демонтований представниками АТ «Харківміськгаз» 12 липня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , не порушена, пломба розкриттю та повторному навішуванню не піддавалась.

Цілісність пломби-заглушки досліджуваного лічильника газу МКМ-U G6 зав. №283286, який був демонтований представниками АТ «Харківміськгаз»

12 липня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , порушена, пломба піддавалась перевстановленню та повторному навішуванню.

2.3) Пломба заводу-виробника з відтисками матриць пломбувача «ПКУ/09» досліджуваного лічильника газу МКМ-U G6 зав. №283286 та відтиски матриць пломбувача на ній відповідають заводським зразкам за загальними ознаками.

Пломба-заглушка досліджуваного лічильника газу МКМ-U G6 зав. №283286 та відтиски на ній відповідають заводським зразкам та за загальними ознаками.

4) У лічильний механізм (відліковий пристрій) досліджуваного лічильника газу МКМ-U G6 зав. №283286, який був демонтований представниками АТ «Харківміськгаз» 12 липня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , відбувалось втручання шляхом механічного гальмування (блокування) декад за допомогою стороннього предмету (ів).

У судовому засіданні у суді першої інстанції представник позивача підтвердив суду, що при складанні позову допустив описку у номері будинку, який належить позивачу на праві власності, та замість вірного номеру будинку « АДРЕСА_1 » по тексту зазначив «№32», що в подальшому і призвело до невірного написання номеру будинку у питаннях до експерта, які були визначені в ухвалі суду від 05 грудня 2019 року та у висновках самого експерта.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьоюстатті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду не відповідає.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України).

За збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування (пункт 4 глави 6 розділу Х Кодексу газорозподільних систем в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу I Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу;

2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу);

4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

У пункті 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Згідно з абзацом першим пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пунктів 1, 2 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16до цього Кодексу. Акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Згідно з положеннями пункту 6 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС у разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) із зафіксованим в акті про порушення порушенням, яке стосується пошкодження пломб (крім факту їх відсутності або спрацювання магнітного індикатора), пошкодження ЗВТ/лічильника газу (крім явних ознак навмисного в них втручання), він може вимагати проведення їх експертизи чи позачергової або експертної повірки у порядку, визначеному цим Кодексом.

Судом першої інстанції та матеріалами справи установлено, що представниками відповідача 12 липня 2019 року дотримано процедуру огляду вузла обліку газу у присутності представника споживача природного газу ОСОБА_2 , що підтверджується як показами свідка ОСОБА_4 , так і особистими поясненнями представника споживача ОСОБА_2 у акті про порушення № 467/19 від 12 липня 2019 року, його підписом у Протоколі № 5589 від 12 липня 2019 року про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи.

Так, зокрема, у акті про порушення №467/19 від 12 липня 2019 року містяться пояснення представника споживача ОСОБА_2 , що він «з тлумаченням щодо ознак втручання не згоден, адже лічильника ніхто не торкався. Від підпису відмовився».

Таким чином, представник споживача був ознайомлений з актом про порушення та ним було зроблено відмітку про ознайомлення з його змістом, проте він з ним не погодився.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що обов`язок попередження споживача про дату і час проведення перевірки передбачено лише у випадку, якщо таку перевірку ініціює сторона, на території якої знаходиться комерційний ВОГ, або якщо комерційний ВОГ знаходиться на території, яка не забезпечена наявністю представників суміжного суб`єкта природного газу (споживача).

Також суд вмотивовано відхилив доводи позивача та її представника, що їм невідомо, хто допустив до лічильника представників АТ «Харківміськгаз», оскільки нібито особа ОСОБА_2 їм невідома. З наданих суду доказів та пояснень сторін навпаки вбачається, що територія домоволодіння, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, огороджена достатньо великим парканом, має калитку та замок на ній. Як встановлено зі слів свідка контролера ОСОБА_4 , 12 липня 2019 року її та слюсаря було допущено на територію домоволодіння АДРЕСА_1 особою, яка представилась уповноваженою особою ОСОБА_1 .

В подальшому, з матеріалів справи вбачається, що ця ж особа, була присутня під час проведення експертизи лічильника, яка окрім свого паспорта, надала до комісії паспорт ОСОБА_1 , що підтверджується фотографіями, які були зроблені у день проведення експертизи та долучені на диску до матеріалів справи, оглянуті у судовому засіданні. Більш того, матеріали справи містять копію довіреності, яка була складена від імені ОСОБА_1 , та якою остання уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси в установах, пов`язаних з газовими службами.

Окрім цього, представником відповідача було надано виписку по особовому рахунку позивача, з якої вбачається, що у графі електронної адреси споживача зазначено адресу: « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також номер мобільного телефону, який співпадає з тим, що залишив ОСОБА_2 у протоколі №5589 о/р НОМЕР_1 .

Також судом встановлено, що на комісії з розгляду документів про порушення, які складені 12 липня 2019 року, був присутній представник споживача ОСОБА_3 .

Вказані обставини не спростовані позивачем та її представником.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 25 липня 2019 року була проведена перша експертиза лічильника газу, відповідно до якої було виявлено втручання в газовий лічильник споживача - МКМ-U G6 №283286, а саме - пломба заглушка не відповідає зразку заводу виробника. Механічні пошкодження корпусу відлікового пристрою в місці встановлення пломби заглушки.

Окрім цього, згідно з висновком експерта ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса за результатами проведення судової трасологічної експертизи

№ 27710 від 28 вересня 2020 року, яка була проведена за клопотанням представника позивача, було зроблено наступні висновки: 1) цілісність пломби заводу-виробника з відтисками матриць пломбувала «ПКУ/09» досліджуваного лічильника МКМ-U G6 зав.№283286, який був демонтований представниками АТ «Харківміськгаз» 12 липня 2019 року за адресою: м. Харків, вул. Кузнецька, 32, не порушена, пломба розкриттю та повторному навішуванню не піддавалась. Цілісність пломби-заглушки досліджуваного лічильника газу МКМ-U G6 зав. №283286, який був демонтований представниками АТ «Харківміськгаз» 12 липня 2019 року за адресою:

м. Харків, вул. Кузнецька 32, порушена, пломба піддавалась перевстановленню та повторному навішуванню. 2.3) Пломба заводу-виробника з відтисками матриць пломбувача «ПКУ/09» досліджуваного лічильника газу МКМ-U G6 зав. №283286 та відтиски матриць пломбування на ній відповідають заводським зразкам за загальними ознаками. Пломба-заглушка досліджуваного лічильника газу МКМ-U G6 зав. №283286 та відтиски на ній відповідають заводським зразкам та за загальними ознаками. 4) У лічильний механізм (відліковий пристрій) досліджуваного лічильника газу МКМ-U G6 зав. №283286, який був демонтований представниками АТ «Харківміськгаз» 12 липня 2019 року за адресою:

м. Харків, вул. Кузнецька 32, відбувалось втручання шляхом механічного гальмування (блокування) декад за допомогою стороннього предмету (ів).

Таким чином, висновками двох експертиз встановлено втручання в лічильній механізм шляхом механічного гальмування (блокування) декад за допомогою стороннього предмету (ів).

Крім того, згідно з довідкою ДП «Укрметртестстандарт» про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №39-1-4/10900 ЦСБ 1833 Е від 25 липня 2019 року лічильник позивача не відповідає вимогам пункту 6.4 Р50-071-98 - невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовується виробником лічильника, наявні ознаки пошкодження відлікового пристрою лічильника.

Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2020 року у справі №908/554/19 зазначив, що положення пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу. При цьому, колегія суддів Верховного Суду, яка переглядала судові рішення у справі №908/554/19, вказала також, що інше тлумачення цієї норми не відповідатиме змісту наведеного положення закону.

Розтлумачуючи ці ж положення, Верховний Суд у постанові від 31 липня

2019 року у справі № 904/4030/18 вказав, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного вузла обліку газу шляхом пошкодження пломб, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням). Вказане свідчить про те, що викривлення даних обліку природного газу є обов`язковим наслідком несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ/лічильника газу. Зазначене також підтверджується тим, що відповідно до положень глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС при задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості.

Схожі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 05 листопада 2019 року у справі №922/137/19, від 28 грудня 2019 року у справі №911/721/19, від 12 березня 2020 року у справі №920/1217/16, від 26 червня 2020 року у справі №911/720/19, від 08 вересня 2020 року у справі №922/4351/19, від 17 лютого 2021 року у справі №914/375/18, від 18 серпня 2021 року у справі №914/2108/19, від 24 жовтня 2018 року у справі №914/2384/17, від 18 червня 2019 року у справі №922/1573/18.

При цьому, відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Верховного Суду від 18 листопада 2021 року у справі №903/160/21, на яку посилався заявник у касаційній скарзі, та як підтримана також постановою Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 903/160/21, сама можливість викривлення даних обліку газу, яка була для цього підготовлена або створена через несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу (ЗВТ), вже є порушенням, яке кваліфікується як несанкціоноване втручання в роботу лічильника газу та, відповідно, є підставою для нарахування необлікованого спожитого газу.

З огляду на вказане колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наявні в матеріалах справи докази свідчать про здійснення несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, який був предметом дослідження двох експертиз, наявні докази протиправного втручання в його роботу з боку позивача, викривлення даних обліку природного газу та відповідного причинно-наслідкового зв`язку між втручанням і викривленням обліку.

Отже, встановлено не тільки факт несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, а й те, що зазначене втручання мало наслідком саме викривлення даних обліку природного газу.

Вказане є підставою для нарахування відповідачем споживачеві вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу на підставі акту про порушення в сумі 216 560,59 грн.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16 січня 2023 рокуу справі № 454/1321/21 (провадження № 61-11760св22) та

від 08 лютого 2023 року у справі № 210/7480/21 (провадження

№ 61-9483св22).

Згідно з пунктом 1 глави 6 розділу X Кодексу ГРС власник комерційного ВОГ або суб`єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору з власником, забезпечує належний технічний стан комерційного ВОГ та його складових (зокрема ЗВТ), а також проведення періодичної повірки ЗВТ (крім населення) в порядку, визначеному главою 7 цього розділу, та відповідає за дотримання правил експлуатації комерційного вузла обліку та його складових (ЗВТ).

Згідно ж з пунктом 4 глави 6 розділу X Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що саме позивач, як споживач природного газу, несе відповідальність за збереження і цілісність вузла обліку природного газу (ВОГ), навіть у тому разі, якщо несанкціоновані заходи, здійснені не споживачем, а іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу (близький за змістом висновок, викладений Верховним Судом у постановах від 02 липня 2019 року у справі №904/2741/18, від 18 травня 2021 року у справі № 902/417/20,

від 11 серпня 2021 року у справі № 927/89/18).

Апеляційний суд вказаного не врахував та дійшов помилкового висновку, що акт №467/19 від 12 липня 2019 року складений з порушенням закону і є недійсним, а висновком експертизи від 25 липня 2019 року та висновком експерта №27710 від 28 вересня 2020 року не підтверджується втручання позивача у роботу ЗВТ, яке призвело б до викривлення даних обліку природного газу, а тому несанкціонованого втручання ОСОБА_1 в роботу ЗВТ/лічильника, за яке здійснюється донарахування обліку газу відповідачем, не доведено.

Отже, Верховний Суд дійшов переконання, що суд першої інстанції розглянув спір з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанцій, скасовуючи законне рішення суду першої інстанції, не звернув уваги на те, що судом з`ясовано фактичні обставини справи, надано оцінку зібраним доказам, правильно заставано норми матеріального права та ухвалено рішення у відповідності до вимог статті 263 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду ухвалена без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, постанову апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Керуючись статтями 400, 409, 413, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» - адвоката Зубрича Дмитра Олександровича задовольнити.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 14 грудня 2022 року скасувати, а рішення Київського районного суду м. Харкова від 16 січня

2021 рокузалишити в силі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович