Справа № 545/1188/21
Провадження № 2/545/59/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2023 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді - Гальченко О.О.,

при секретарі - Багно Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи : приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу - Левчук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області - Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

встановив :

Позивач 22.04.2021 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи тим, що 06.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу - Левчуком Тарасом Володимировичем вчинено виконавчий напис ( реєстраційний номер 781 ) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 12 357,89 грн.

Вважає, що під час вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом не було дотримано вимог законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів, не було з`ясовано питання щодо безспірності заборгованості, нотаріус не переконався у належному повідомленні боржника про суму заборгованості.

Прохав визнати таким, не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 06.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу - Левчуком Тарасом Володимировичем ( реєстраційний номер 781 ) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 12 357,89 грн.

В судове засідання сторони у справі не з`явилися. Позивач та його представник - адвокат Фелоненко С.М., надавши суду заяву про озгляд справи у їх відсутність, позов підтримують у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечували.

Представник відповідача не з`явився, надавши суду відзив на позов, де прохав відмовити в задоволенні позову, оскільки всі дії було вчинено відповідно до вимог чинного законодавства, а також надав клопотання про зменшення витрат на правову допомогу та прохав взагалі відмовити у стягненні даних витрат, оскільки вони не доведені позивачем.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог не з`явилися з невідомих причин, хоча заздалегідь повідомлялись належним чином про день, місце та час розгляду справи, про що наявні докази в матеріалах справи. Тому, суд ввважає за можляд справи по суті у відсутності не з`явившихся, належно повідомлених сторін по наявним матеріалам справи.

Судом встановлено всі обставини зазначені позивачем у позові та вони доводяться матеріалами справи на а. с. 16 31, а саме : 06.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу - Левчуком Т.В. вчинено виконавчий напис ( реєстраційний номер 781 ) про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 12 357,89 грн.

24.02.2021 на підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області - Скрипником Володимиром Леонідовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64627297 щодо стягнення заборгованості у сумі 12 357,89 грн. на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Вказана заборгованість не є безспірною.

Суд, дослідивши докази, якими обгрунтовуєтьбся позов, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ст. 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу ( групі однотипних доказів ), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів ).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та глава 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України».

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія ( п. 19, ст. 34 Закону України «Про нотаріат» ), яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сумм або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України ( ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» ).

Згідно ст. 88 вказаного Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до розділу 3 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріуса України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 встановлені умови, за яких вчиняються виконавчі написи нотаріуса, а саме : якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Для вчинення виконавчого напису необхідно здійснити перевірку наявності певних умов, за яких може бути вчинена ця нотаріальна дія.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Необхідно з`ясувати, чи передбачена заборгованість, щодо якої потрібно вчинити виконавчий напис, в Переліку документів.

Відповідно до п. 2 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються :

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Аналізуючи розділи кредитного договору не зрозуміло, яким чином було нараховано заборгованість суми кредиту у розмірі 12 357,89 грн., та з якого часу було нараховано заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом, оскільки виконавчий напис за реєстраційним номером № 781 від 06.02.2021 не містить жодної інформації, окрім того, що стягнення заборгованості проводилось за період з 30.09.2019 по 22.01.2021.

З наведеного випливає, що зазначена у виконавчому написі грошова сума кредитної заборгованості не є безспірною.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Таким чином, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання, відповідно до п.п. 2.3. п. 2 Глави 16 розділу ІІ «Порядку для вчинення виконавчого напису».

Тобто, боржник повинен бути повідомлений не менш ніж за тридцять днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, однак в матеріалах справи відсутня вимога стягувача до боржника. На підставі чого, суд вважає, що у зв`язку з даною обставиною позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги відповідача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.

Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказані вище норми закону та не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також безспірності характеру правовідносин.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За викладених обставин, у приватного нотаріуса не було правових підстав для вчинення оскаржуваного позивачем виконавчого напису, оскільки нотаріусом порушено процедуру його вчинення.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття, зокрема п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Отже, продовжує діяти редакція від 29.11.2001 постанови Кабінету Міністрів України № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а саме п. 1 переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами».

Враховуючи викладене, одержання виконавчого напису можливе лише на підставі нотаріально посвідчених угод, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення на заставне майно.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитний договір укладено взагалі не було.

Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 06.02.2021, тобто після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.

Кредитний договір № AG1345216 від 17.05.2019, який ніби то був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису не посвідчений нотаріально.

Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999.

Суду кредитний договір № AG1345216 від 17.05.2019 надано не було.

Вказані обставини свідчать про наявність спірної заборгованості, яка не була врахована приватним нотаріусом при вчиненні виконавчого напису, а тому суд вважає, що слід визнати виконавчий напис, вчинений 06.02.2021 приватним нотаріусом таким, що не підлягає виконанню.

Вимога щодо стягнення судових витрат вирішується відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто ( самопредставництво ) та ( або ) через представника.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом ( професійна правнича допомога ), крім випадків, встановлених законом. Ч. 4 ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона ( адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання ) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні ( клієнту ) на умовах і в порядку, визначених договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок Держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також, вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт ( наданих послуг ), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : складністю справи та виконаних адвокатом робіт ( наданих послуг ); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг ); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та ( або ) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.04.2021 між адвокатом Фелоненко І.С. та Єрмак І.С. було укладено договір про надання правової допомоги та додаткову угоду № 1 ( а. с. 22, 23 ).

Згідно акту прийняття-передачі юридичних послуг від 21.04.2021 за вказаною угодою загальна вартість послуг складає 3 000 грн., а саме : попереднє опрацювання матеріалів; підготовка процесуальних документів по справі, доказів, клопотання про надання правової допомоги, заява про забезпечення позову, адвокатські запити, тощо ( а. с. 21 ).

Відповідно до копії квитанції № 324474 від 21.04.2021 сплачено на користь ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 3 000 грн. згідно договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 ( а. с. 21 ).

За таких обставин, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3 000 грн.

Керуючись ст. 141, 258, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, Законом України «Про нотаріат», суд, -

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи : приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу - Левчук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області - Скрипник Володимир Леонідович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 06.02.2021 приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу - Левчук Тарасом Володимировичем, зареєстрованим в реєстрі за № 781, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 12 357,89 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 3 000 гривень витрат на правничу допомогу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь Держави судовий збір в розмірі 908 гривень.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: О. О. Гальченко