Єдиний унікальний номер 448/1302/23
Провадження № 2-н/448/146/23
У Х В А Л А

Іменем України

27.09.2023 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Юрій БІЛОУС, ознайомившись із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», місцезнаходження: м.Львів, вул.Шевченка, 1, про: видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 12139,20 грн.,

в с т а н о в и в:

Представник заявника ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення із ОСОБА_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 12139,20 грн.

Вивчивши заяву та наявні матеріали, суддя приходить до наступного переконання.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження (ч.2 ст.19 ЦПК України).

За частиною 3 статті 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із статтею 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

У поданій заяві зазначено, адреса місця проживання боржниці ОСОБА_1 ,: АДРЕСА_1 .

Згідно положень норми статті 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Загальні правила підсудності визначені у §3 глави 2 ЦПК України. При цьому, загальні правила підсудності охоплюють усі види територіальної підсудності, а не лише підсудність справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача, передбачену ст.27 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19).

Заявник в особі Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» просить стягнути заборгованість за спожиту електричну енергію з боржниці ОСОБА_1 ..

Заява про видачу судового наказу не торкається вимог із приводу нерухомого майна, а є вимогою, пов`язаною із неналежним виконанням умов договору споживачем послуг (боржником), що кореспондується з положеннями ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

19.09.2023 року суддею Білоусом Ю.Б. відповідно до вимог ст. 165 ЦПК України зроблено запит в Єдиний державний демографічний реєстр з метою встановлення місця реєстрації ОСОБА_1 .. Того ж таки дня отримано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру про те, що вищевказану громадянку за запитом судді, не знайдено.

Також, як вбачається із відповіді, наданої відділом «Центр надання адміністративних послуг» Мостиської міської ради Львівської області від 25.09.2023 року (одержано та зареєстровано канцелярією суду за Вих.№5440 від 26.09.2023 року) боржниця ОСОБА_1 , не значиться згідно даних РТГ.

У пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», роз`яснено, що заява про видачу судового наказу подається до суду за загальними правилами підсудності, встановленими главою 1 розділу. Зокрема, заява подається до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання фізичної особи або за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її перебування чи місцезнаходженням юридичної особи.

Враховуючи, що боржник за адресою, вказаною у заяві про видачу судового наказу не значиться, приходжу до висновку про наявність визначених законом підстав для відмови Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут» у видачі судового наказу.

Згідно п.9 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Нормою частини 1 статті 166 ЦПК України визначено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 160, 161, 165 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в:

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівенергозбут», місцезнаходження: м.Львів, вул.Шевченка, 1, про: видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 12139,20 грн. - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Юрій БІЛОУС

Ухвала набрала законної сили «______»________________20___ року

Суддя Юрій БІЛОУС