Справа № 381/1571/23
Головуючий у суді першої інстанції: Соловей Г.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Шебуєвої В.А.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Соловей Г.В., у цивільній справі № 381/1571/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Зазначала, що 18 вересня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя. Стверджувала, що подружні відносини між ними фактично припинені, примирення не можливе. Враховуючи викладене, просила розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , після розірванні шлюбу залишити за нею прізвище « ОСОБА_1 ».

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 вересня 2011 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 1972.

Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінити на дошлюбне « ОСОБА_1 ».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Просила рішення суду першої інстанції в частині зміни її прізвища після розірвання шлюбу на дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » змінити, залишивши після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_1 ». Посилається на те, що судом було порушено норми процесуального права. Зазначає, що звертаючись до суду з позовом вона просила залишити їй прізвище « ОСОБА_1 ». 01 червня 2023 року на електронну адресу суду нею помилково було направлено заяву, без використання цифрового підпису, в якій вона просила після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне « ОСОБА_1 ». Вказана заява була подана з порушенням вимог ч. 3 ст. 49 ЦПК України, а тому суд не повинен був брати її до уваги.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2011 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № (а.с. 5).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6, 7).

В квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та розірвав шлюб між нею та ОСОБА_2 . Прізвище після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінено на дошлюбне « ОСОБА_1 ».

При цьому колегія суддів враховує, що в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання шлюбу рішення суду сторонами не оскаржене, а тому апеляційний суд не переглядає правильність висновків суду першої інстанції у вказаній частині.

ОСОБА_1 оскаржила рішення суду першої інстанції лише в частині зміни її прізвища на дошлюбне « ОСОБА_1 ».

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суд першої інстанції.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне.

Разом з тим, відповідно до змісту заяви ОСОБА_1 від 01 червня 2023 року, яка надійшла на електронну адресу суду 02 червня 2023 року та була зареєстрована судом за вхідним номером ЕП - 2375/23, ОСОБА_1 просила після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 30).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу та зазначаючи про зміну прізвища позивачки на дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 », в повному обсязі встановив обставини справи, врахував подану позивачкою заяву про зміну її прізвища, у зв`язку із чим, дійшов обґрунтованого висновку після розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінити її прізвище на дошлюбне « ОСОБА_1 ».

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що подана нею заява про зміну прізвища від 01 червня 2023 року не містила електронного підпису та була подана з порушенням вимог ч. 3 ст. 49 ЦПК України, а тому суд не повинен був брати її до уваги, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 в апеляційній скарзі сама зазначає про те, що така заява була направлена до суду нею особисто, шляхом направлення на електронну адресу суду відсканованого рукописного тексту заяви, який містить власноручний підпис позивачки ОСОБА_1 . Надсилаючи до суду відповідну заяву позивачка була зобов`язана усвідомлювати наслідки вчинених нею процесуальних дій. Посилання ОСОБА_1 на те, що заява подана з порушенням вимог ч. 3 ст. 49 ЦПК України, є безпідставними, оскільки зміна прізвища після розірвання шлюбу є правом особи та не є предметом або підставою позову, про які зазначено в ч. 3 ст. 49 ЦПК України. Відтак у суду були відсутні підстави не враховувати подану заяву позивачки під час ухвалення судового рішення.

Враховуючи викладене, підстав для зміни оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді