РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №562/2920/22

Провадження №2/568/192/23

26 вересня 2023 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

суддя Сільман А.О.

секретар судового засідання Саган В.В.

за участю представника позивача адвоката Павлюк І.А. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до Демидівської селищної Ради Дубенського району Рівненської області

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що її баба ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) на території Радивилівського району Рівненської області. Вказує, що вона віднесена до кола спадкоємців за законом другої черги, але у встановлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки тривалий час перебував за кордоном, їй не було відомо про смерть баби.?

Враховуючи наведене, позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 24.05.2023 р. позовну заяву прийнято до провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 13.06.2023 р. проведено заміну відповідача Здолбунівську міську раду Рівненської області на належного відповідача Дубенську районну державну адміністрацію Рівненської області.

Ухвалою від 11.07.2023 р. підготовче засідання відкладено.

Ухвалою від 29.08.2023 р. замінено відповідача Дубенську районну державну адміністрацію Рівненської області на належного відповідача Демидівську селищну раду Дубенського району Рівненської області.

Ухвалою від 19.09.2023 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов. Пояснив, що позивач ОСОБА_1 проживала за межами України до 27.08.2012 р., тому їй не було відомо про смерть баби. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , яка є рідною донькою спадкодавця ОСОБА_2 та рідною матір`ю позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_3 право на спадщину після смерті спадкодавця - своєї матері ОСОБА_2 не зареєструвала, у зв`язку з чим, спадщина на вказане майно залишилась відкритою. Позивачка вважає, що має право на спадкове майно, яке залишилось після смерті її баби ОСОБА_2 , строк на прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки в Україні не проживала і про смерть баби ій відомо не було.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі його представника. Не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує наступне.?

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_2 , що підтверджується наявними в матеріалах справи архівними довідками та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 9, 11, 13).?

Відповідно до інформації Здолбунівської міської ради Рівненської області № 1797/03-20/23 від 03.08.2023 р., станом на 28.07.2023 р. в електронному реєстрі Здолбунівської територіальної громади відсутні відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 (а.с. 92).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.09.2021 р. вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, зокрема, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ №0112081, що підтверджується інформацією ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 06.10.2022 р. (а.с. 28).

Спадкоємцем першої черги майна ОСОБА_2 була її дочка ОСОБА_4 , що підтверджується архівною довідкою від 01.08.2022р. (а.с. 9). Заяв про прийняття спадщини не надходило, спадкова справа не заводилась.?

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 10.03.2018 р. (а.с. 8). Заяв про прийняття спадщини від спадкоємців останньої не надходило, спадкова справа не заводилась.

Восени 2022 р. позивачка ОСОБА_5 звернулась до нотаріальної контори Рівненського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка була її бабою.

Листом № 278/02-14 від 02.11.2022 р. приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу повідомив позивачку, що вона пропустила строк на прийняття спадщини після смерті баби ОСОБА_2 з роз`ясненням її права на звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 14).

З повідомлення приватного нотаріуса від 21.06.2023 р. та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась (а.с. 67, 68).

Позивачка зазначає, що не мала можливості своєчасно подати заяву до нотаріальної контори після смерті баби ОСОБА_2 , оскільки на час смерті спадкодавця знаходився за кордоном.?

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні в матеріалах докази, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1 та 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

У відповідності до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (статті 1261-1262 ЦК України).

Відповідно до статті 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

Таким чином, перехід права на прийняття спадщини відповідно до статті 1276 ЦК України не є компонентом спадщини, що відкрилася після смерті трансмітента. Трансміссар, здійснюючи право на прийняття спадщини, набуває спадкової маси не від трансмітента, який так і не встиг її прийняти, а від першого спадкодавця.

Застосування механізму спадкової трансмісії як юридичної фікції (закон виходить з того, що оскільки спадкоємець мав право прийняти спадщину, але не встиг цього зробити внаслідок смерті, то він нібито спадщину прийняв) можливе за наявності послідовної сукупності таких умов-фактів (юридичний склад): 1) смерть спадкодавця; 2) закликання до спадкування спадкоємця-трансмітента; 3) смерть спадкоємця-трансмітента після смерті спадкодавця, але до спливу строку на прийняття спадщини (смерть трансмітента має настати протягом шести місяців з дня, наступного після смерті спадкодавця); 4) право на прийняття спадщини або відмова від її прийняття після смерті спадкодавця не було здійснене трансмітентом; 5) трансмітент має спадкоємця (трансміссара), який закликається до спадкування після смерті трансмітента; 6) трансміссар в установлений законом строк здійснив своє право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті першого спадкодавця.?

Спадкова трансмісія є особливим порядком здійснення права на спадкування.?

У разі переходу права на прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії застосовуються як загальні правила, що регламентують способи (необхідність вчинення трансміссарам дій, що свідчать при прийняття спадщини за статтею 1269 ЦК України, недопущення прийняття спадщини з умовою чи застереженням відповідно до частини другої статті 1268 ЦК України), строки прийняття та відмови від спадщини, так і спеціальні норми переходу права на прийняття спадщини до трансміссара. Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців (стаття 1276 ЦК України). Такий же порядок передбачений пунктами 3.25, 3.26 глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 з відповідними змінами.

На підставі викладеного можна зробити висновок, що оскільки право трансмісара на прийняття спадщини в порядку трансмісії та право на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті трансмітента є самостійними суб`єктивними цивільними правами, то спадкоємець має вчинити самостійні юридичні дії, які засвідчували б його волевиявлення, спрямоване на прийняття спадщини після смерті першого спадкодавця (в порядку спадкової трансмісії), так і після смерті трансмітента (спадкоємця за заповітом або за законом, який помер після відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця і не встиг її прийняти), зокрема подати дві окремі заяви про прийняття кожної із спадщин або в одній заяві зазначити про прийняття обох спадщин.?

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Касаційного Цивільного Суду у складі Верховного Суду від 01 вересня 2021 року у справі № 720/2683/19.

Право на прийняття спадщини за трансмісією у разі його виникнення реалізується на загальних підставах, із урахуванням строків, встановлених статтею 1270 ЦК України.

Спадщина може бути прийнята в порядку спадкової трансмісії після спливу строку для прийняття спадщини за письмовою згодою спадкоємців або в судовому порядку, якщо суд визнає причини пропуску цього строку поважними (частини друга, третя статті 1272 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував своє право на прийняття спадщини через, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Отже, право на прийняття спадщини в порядку спадкової трансмісії може бути здійснене у строк, який не сплив на момент смерті спадкодавця. Тобто смерть спадкоємця, який би мав право на спадщину, має наступити в межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини після смерті першого спадкодавця. Право на прийняття спадщини за спадковою трансмісією переходить до спадкоємців цієї особи у межах строків для прийняття спадщини.?

Як встановлено судом ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем за законом першої черги була її дочка ОСОБА_3 , яка в передбачений цивільним законодавством шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори не звернулась. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (через 6 років 5 місяців після смерті ОСОБА_2 ), тобто поза межами шестимісячного строку, визначеного ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини. Належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 мала намір реалізувати своє право на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 в матеріалах справи відсутні.

Суд також враховує, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 позивачка звернулася до нотаріальної контори через чотири роки сім місяців після смерті трансмітента ОСОБА_3 .

Посилання позивачки на хворобу сина, необізнаність про смерть баби не можуть бути визнанні поважними причинами пропуску строку на прийняття спадщини, оскільки позивачка повернулась із-за кордону в серпні 2012 році і на час смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала в Україні. Позивачкою не надано доказів, які б свідчили, що ОСОБА_3 за життя мала намір реалізувати свої права на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

За таких обставин суд приходить до висновку про безпідставність доводів позивачки, що вона в порядку спадкової трансмісії набула спадкові права на майно ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Крім того, суд також враховує ту обставину, що згідно з відмітками у закордонному паспорті про перетин кордону, позивачка виїхала за межі України 06.10.2011року, тобто вже після смерті спадкодавця ОСОБА_2 . Враховуючи дату смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 посилання на необізнаність щодо смерті баби є необґрунтованими.

З копії закордонного паспорта та пояснень представника позивачки вбачається, що ОСОБА_1 повернулась в Україну 27.08.2012 р., тоді як з заявою про прийняття спадщини звернулась до нотаріуса лише в листопаді 2022 р., тобто через 10 років після повернення в Україну.

Матеріалами справи не підтверджено, що позивачка в силу об`єктивних, непереборних, істотних труднощів не вчинила дій щодо прийняття спадщини: знаходилася в тяжкому стані, перебувала на стаціонарному лікуванні, не могла пересуватися, не розуміла значення свої дій тощо.

А відтак, зазначені позивачем причини пропуску строку не можуть бути визнані поважними у розумінні статті 1272 ЦК України, і не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, які б перешкоджали йому у встановлений законом шестимісячний строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід залишити за позивачем.?

Керуючись ст.ст 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до Демидівської селищної ради Дубенського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 виданий 10.08.1999 р. Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області)

Відповідач: Демидівська селищна Рада Дубенського району Рівненської області (вул. Миру, 21. смт Демидівка, Рівненська область. 35200)

Повний текст рішення виготовлений 27.09.2023 р.

Суддя А.О. Сільман