Справа №345/4015/23
Провадження № 2/345/1069/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2023 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Сухарник І.І.

за участю секретаря судового засідання Рибчук Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача: адвоката Кобзана Романа Мироновича до ОСОБА_2 про встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи його тим що вона разом із своєю прабабусею ОСОБА_3 проживали у будинковолодінні по АДРЕСА_1 , де я і продовжує проживати по даний час. Відповідачем по справі є рідна мати позивачки ОСОБА_2 , яка на час смерті ОСОБА_3 не проживала разом зі спадкодавцем та не подавала заяву до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. За час свого життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила заповіт, яким заповіла усе своє майно позивачці. Проживаючи разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час її смерті позивач прийняла усе її спадкове майно, але на той час не зверталася до нотаріальної контори, так як необхідності в цьому не було. 20.10.2022р. позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину по заповіту після смерті прабабці на будинковолодіння АДРЕСА_1 та на земельну частку (пай). Проте нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із не визначенням частки у праві спільної сумісної власності будинковолодіння по АДРЕСА_1 , та розбіжності в імені «Параски» у свідоцтві про право власності на будинок і в свідоцтві про смерть спадкодавця « ОСОБА_4 », а також відсутністю правовстановлюючих документів на право власності на земельну ділянку /пай/у вигляді сертифікату. Позивач вказує, що іншим чином оформити свої спадкові права не може, а тому просить суд встановити юридичний факт, що свідоцтво про право власності на будинковолодіння видане виконкомом Зборянської сільської Ради від 01.12.2000р. на житловий будинок по АДРЕСА_1 видане « ОСОБА_3 », належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також просить визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, однак представник позивача ОСОБА_5 подав суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подала суду заву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Зважаючи на те, що відповідач по справі визнав вимоги позивача і це визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у відповідності до частини четвертої статті 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів та ухвалити рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що із повного витягу № 2 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що вона народилася в с.Збора Калуського р-ну Івано-Франківської області, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.17).

Спадкова справа зареєстрована в спадковому реєстрі 20.12.2022 (а.с.21).

Із заповіту, який вчинений ОСОБА_3 22.10.2019р. та посвідчений секретарем виконавчого комітету Зборянської с/Ради в с.Збора Калуського р-ну, вбачається, що ОСОБА_3 заповіла все своє майно ОСОБА_6 (а.с.18).

Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 17.07.2007 року ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.7).

20.10.2022р. позивач звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину по заповіту після смерті прабабці на будинковолодіння АДРЕСА_1 та на земельну частку (пай) (а.с.16).

02.03.2023 нотаріусом Лесюком П.В. була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку тим, що: у свідоцтві про право власності на житловий будинок зазначено, що будинок належить на праві спільної сумісної власності спадкодавцю без визначення часток у праві спільної сумісної власності, а також власником вказана « ОСОБА_3 », що не відповідає імені спадкодавця « ОСОБА_3 »; ОСОБА_1 не пред`явила сертифікат на пай (а.с.15).

Згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 01.12.2000, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності (а.с.23).

Із довідки Верхнянської с/Ради ОТГ від 19.10.2022р. №244 вбачається, що ОСОБА_3 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована у будинковолодінні АДРЕСА_1 . Зі спадкодавцем в одному господарстві проживала і була зареєстрована ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , правнука (а.с.19).

Згідно довідки Верхнянської с/Ради за №114 від 14.06.2023р., станом на 1990р. по адресу АДРЕСА_1 була зареєстрована та проживала ОСОБА_3 , 1911р.н. По даному адресу була зареєстрована та проживала одна (а.с.24).

Таким чином, судом встановлено, що будинок за адресою АДРЕСА_1 належав одній особі - ОСОБА_3 .

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 була жителькою с. Збора Калуського р-ну і постійно проживала до дня смерті в будинку АДРЕСА_1 на який було видано свідоцтво про право власності вже на ім`я ОСОБА_3 . Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що свідоцтво про право власності на будинковолодіння видане виконкомом Зборянської сільської Ради від 01.12.2000р. на житловий будинок по АДРЕСА_1 видане « ОСОБА_3 », належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, позивачем долучено до позовної заяви копію технічного паспорта на будинок АДРЕСА_1 (а.с.25-27) та довідку про інвентаризаційну вартість домоволодіння, згідно якої інвентаризаційна вартість становить 117350 грн. (а.с.28).

Згідно довідки головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 01.11.2022р. за №29-0.331-2718/0/2-22, підтверджується, що у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Зборянській сільській раді за р.. ОСОБА_3 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ІФ 007664 розміром 25.9 умовних кадастрових гектарах (реєстраційний номер від 04.11.1999р. №216). Копію сертифікату надати неможливо. (а.с.20).

Згідно довідки головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 28.06.2023р. за №29-0.10-2595/0/2-32 вартість земельної частки /паю/ станом на 2023 рік становить 22286,47грн. (а.с.29).

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні здобуто достатньо доказів належності спадкодавцю спадкового майна.

За змістом положень ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та в інший спосіб такі перешкоди не можуть бути усунуті.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

П.1 ст.1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

ОСОБА_3 призначила своїм спадкоємцем ОСОБА_7 , заповіт не змінювався та не відмінявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України позивач належним чином прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї.

Інших спадкоємців, які претендують на обов`язкову частку в спадщині, передбачену ст.1241 ЦК України, немає. Спадковий договір від імені спадкодавця не укладався, тому суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на вищезазначене спадкове майно.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт, що свідоцтво про право власності на будинковолодіння, видане виконкомом Зборянської сільської Ради від 01.12.2000 р. на житловий будинок по АДРЕСА_1 , видане « ОСОБА_3 », належить ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на: будинковолодіння АДРЕСА_1 в цілому; земельну частку (пай) розміром 25.9 в умовних кадастрових гектарах у землях Зборянської сільської ради, згідно сертифікату ІФ № 007664, яка належала ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28.09.2023 року.

Головуючий