Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6868/23
Провадження № 2-о/711/190/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, -

в с т а н о в и л а:

27.09.2023 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у селищі Біловодськ Луганської області; мати - ОСОБА_1 2005 року народження, громадянка України; батько - ОСОБА_3 2002 року народження, громадянин України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 4. ст. 294 ЦПК України чітко встановлено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Зазначене також кореспондує п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до якої заява про встановлення факту, що має юридичне значення, також має відповідати загальним вимогам щодо змісту і форми позовної заяви.

Зі змісту ч. 3 ст. 175 ЦПК України вбачається, що заява має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Статтею 318 ЦПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Також, слід зазначити, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 , суддя дійшла висновку, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 та 318 Цивільного процесуального кодексу України зважаючи на наступне.

Як зазначалось вище, згідно з пунктом 5 частини 3 статті 175 та ст. 318 Цивільного процесуального кодексу України заява повинна містити виклад обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини 5 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно із частинами 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 43 та ч. 1 ст. 177 ЦПК України (в редакції чинній на день подачі позову), позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, учасник справи зобов`язаний додати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

При зверненні до суду з даною заявою через (систему «Електронний суд») заявницею не надано суду жодного доказу на її обгрунтування, а також, заявницею у заяві не зазначена заінтересована особа та не надано доказів того, що заінтересованій особі на її електронну адресу (за її наявності) була направлена копія даної позовної заяви з додатками або в паперовому вигляді за допомогою засобів поштового зв`язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст. 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, про що повідомляється позивача і надається йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

При цьому, судом враховано, що частиною 2 ст. 317 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду, тому заявниці надано строк для усунення недоліків заяви до 02.10.2023 року включно.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185, 294 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - залишити без руху.

Надати заявниці строк для усунення вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків до 02.10.2023 року включно.

Роз`яснити заявниці, що, у випадку неусунення вказаних недоліків, заява буде визнана не поданою та їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали складений 28.09.2023 року.

Суддя: В.М. Скляренко