ЦИВІЛЬНЕ СУДОЧИНСТВО Справа № 163/29/23
Позовне провадження Провадження № 2/170/56/23
Шацький районний суд Волинської області
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2023 року смт. Шацьк

Шацький районний суд Волинської області у складі головуючого судді Жевнєрової Н.В., за участю секретаря судових засідань Остапчук Н.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 адвоката Спіріної Ю.П., представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Шеремети В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Шацьк в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и в

04 січня 2023 року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися в Любомльський районний суд Волинської області в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_4 із зазначеним позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої дитині внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

07 березня 2023 року матеріали судової справи за вказаним позовом надішли з Любомльського районного суду Волинської області для розгляду в Шацький районний суд Волинської області за підсудністю.

Позов обґрунтовано тим, що 01 липня 2021 року о 19:50 ОСОБА_3 , керуючи мотоциклом "VIPER", д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Незалежності в с. Вишнів Ковельського району Волинської області, в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 . В результаті ДТП ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження, транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_5 порушив п. 12.1 ПДР і вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 10 грудня 2021 року, яка набрала законної сили, у справі №163/2674/21 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні вказаного правопорушення та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. Крім цього, вказане правопорушення ОСОБА_5 вчинив, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується постановою Любомльського районного суду Волинської області від 03 грудня 2021 року, яка набрала законної сили, у справі №163/2673/21, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік. В результаті ДТП неповнолітнього ОСОБА_4 було госпіталізовано у дитяче відділення КНП "Любомльське ТМО» Любомльської міської ради з попереднім діагнозом: ЗЧМТ. Гематома лобної частини голови зліва. Травматична ампутація зуба. Забій грудної клітки зліва. Велосипед марки "EXPLORER", власником якого є ОСОБА_2 , зазанав механічних ушкоджень та не може бути відновленим, вартість велосипеда становить 2 200 гривень. Неповнолітній ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні КНП "Любомльське ТМО Любомльської міської ради" у період з 01 по 09 липня 2021 року, виписаний для подальшого амбулаторного лікування та нагляду педіатра. Повний діагноз: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку легкого ступеня. Гематома правобічна навколо орбітальної ділянки. Садна обличчя, носа, верхньої та нижньої губи. Рекомендовано огляд невролога, окуліста, уникання фізичних навантажень, прийом психостимулюючих та ноотропних засобів. ОСОБА_6 09.07.2021 пройшов МСКТ головного мозку у ТзОВ "Гемо Луцьк". Отримані внаслідок ДТП тарвми завадили дитині розпочати навчальний процес разом з однолітками у навчально-виховному комплексі «Вишнівський ліцей» Вишнівської сільської ради, тому він був вимушений додатковий рік відвідувати Вишнівський заклад дошкільної освіти Вишнівської сільської ради. Внаслідок отриманої закритої черепно-мозкової травми та струсу мозку ОСОБА_6 перебував на консультації у лікаря невролога у КП «ВОДТМО захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради 11.01.2022 та 30.08.2022. За рекомендацією лікаря-консультанта пройшов магнітно-резонансну томографію мозку 20.01.2022. Окрім того, під час перебування ОСОБА_7 на стаціонарному та амбулаторному лікуванні витрачались кошти на придбання ліків, засобів догляду тощо. Загальна сума витрат позивачів на обстеження, ліки, засоби догляду за хворим склала 7 639,54 грн. Отже, загальна сума майнової шкоди становить 9 839,54 грн. ОСОБА_8 суспільно-небезпечними діями відповідача ОСОБА_7 також завдано моральну (немайнову) шкоду, спричинену моральними стражданнями, які призвели до негативних змін у житті. Події, що сталися внаслідок ДТП, є травматичними для психологічного здоров`я ОСОБА_7 , спричинили появу стійкої ситуативної тривожності, певну дезорієнтацію та депресивні відхилення, дезадаптацію у різних сферах життя, виснаження та поведінкові відхилення на основі стресу, спричинили появу страху повторного потрапляння в ДТП. В момент ДТП ОСОБА_7 переніс значний емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, приниженої гідності, тривоги, безнадії, відчаю, страху за своє здоров`я та життя. Зазначені тривожні емоції спричинили неможливість ОСОБА_7 піти до школи разом з ровесниками, вимушене залишення у дошкільному навчальному закладі, ці почуття тривають до цього часу, раптово виявляючись на тлі загального благополуччя. Внаслідок перенесеної ДТП з`явились негативні психосоматичні та психоемоційні зміни: порушення сну, швидка втомлюваність, пасивність, знижений настрій, пригніченість, нервозність, дратівливість, образливість, чутливість, фіксованість на негативних переживаннях, емоційна напруга, насторога, невпевненість в собі, тривога з приводу майбутнього. Внаслідок ДТП ОСОБА_7 була завдана моральна шкода, яка полягала у фізичному болю, душевних стражданнях, моральних переживаннях, у необхідності додаткових зусиль для відновлення фізичного здоров`я, проходженні болісних маніпуляцій у лікарнях. Для обрахунку заявленої моральної шкоди взято за основу Методику професора ОСОБА_9 , яка 03.03.2010 була включена до Реєстру за реєстраційним кодом 14.1.04 «Методика встановлення заподіяння моральної шкоди та метод оцінки розміру компенсації спричинених страждань». Виходячи з розрахунку, здійсненого на підставі вказаної методики, розмір моральної шкоди становить 90 450 грн, однак, керуючись принципом розумності та справедливості, позивачі вважають за доцільне зменшити обраховану за формулою суму та визначити розмір спричиненої моральної шкоди у сумі 80 000 грн. Право на відшкодування повинно носити ефективний характер і має на меті не тільки покриття шкоди, завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення інших порушень, отже має бути відчутним не тільки для позивача, але й для відповідача.

Тому, враховуючи наведені обставини, уточнивши свої позовні вимоги у наданій суду письмовій заяві, позивачі просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , майнову шкоду у розмірі 9 839,54 грн. та стягнути з відповідача на користь позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які діють в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , моральну шкоду в розмірі 80 000 грн, а також стягнути з відповідача процесуальні витрати в розмірі 8 000 грн на правничу допомогу.

Не погоджуючись з позовом, відповідач ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовні вимоги не визнає з огляду на такі обставини. До майнової шкоди позивачі відносять шкоду, заподіяну пошкодженням велосипеда, та витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого малолітнього ОСОБА_4 внаслідок ДТП. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Оскільки позивач ОСОБА_2 обрав як спосіб відшкодування шкоди відшкодування збитків, тому повинен довести для суду реальну вартість втраченого майна, якщо майно повністю втрачене, або вартість робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Проте позивачем не додано доказів того, що велосипед марки "EXPLORER" має механічні ушкодження та не може бути відновленим. Довідка № 21 від 30.09.2022, видана ТОВ «Любомль-Ринок» підтверджує лише ринкову вартість велосипеда станом на 19.06.2021. Натомість відповідачу відомо, що у велосипеда пошкоджено лише колесо, але позивач відмовився забирати велосипед з поліції. В позовній заяві зазначено про вартість лікування, яка становить 7 639,54 грн. Однак до позовної заяви додано копії квитанцій, основна частина яких є нечіткими, та такими, якими неможливо підтвердити ні суми, ні назви препаратів, ні дати придбання препаратів. Так, на додатках до позову, подано квитанції на 3 арк, проте квитанції на аркушах 2 та 3 є нечитабельними. Крім того, крайня квитанція на третьому аркуші датована 30.06.2021, тобто за день до дати, коли сталось ДТП. Згідно з квитанціями вартість лікування складає 7639,54 грн. В позовній заяві не зазначено, хто саме придбавав лікування, та чиї кошти були сплачені за лікування. Оскільки позивачів двоє, а позовна вимога про стягнення понесених витрат на лікування заявлена лише одним із позивачів, а саме батьком ОСОБА_2 без надання доказів проведення саме ним оплати описаного лікування. Дана обставина заслуговує на увагу суду, оскільки в червні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача про відшкодування вартості лікування в сумі 3 000 грн, які були перераховані ним згідно з квитанцією. З цього випливає, що витрати на лікування здійснювались матір`ю дитини ОСОБА_1 , а не батьком ОСОБА_2 . В позовній заяві зазначено, що заходи досудового врегулювання спору не проводились. Відповідач звертає увагу суду, що після вчинення ДТП він не ухилявся від відповідальності. Сім`я відповідача одразу після ДТП, в той час, коли дитина перебувала на стаціонарному лікуванні, пропонувала відшкодувати вартість лікування, однак позивачі відмовлялись. Даний спір міг бути вирішений в досудовому порядку, якби позивачі обрали такий спосіб захисту. З урахуванням того, що позивачем ОСОБА_2 не підтверджено належними та достовірними доказами дійсну суму витрат на лікування, та з огляду на здійснення відповідачем витрат на лікуваня в сумі 3 000 грн, та через відсутність доказів того, що порушені права саме позивача ОСОБА_2 , позовна вимога про стягнення на його користь майнової шкоди, яка полягає у витратах на лікування, не підлягає задоволенню. З доказів, що додані до позову на підтвердження розміру майнової шкоди, а саме, довідка про ринкову вартість велосипеда, квитанції, в яких міститься частина інформації, неможливо встановити дійсну суму майнової шкоди про яку вказує позивач ОСОБА_2 , тому, на думку відповідача, позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. В позовній заяві обґрунтовується завдання моральної шкоди малолітній дитині ОСОБА_10 , як потерпілому внаслідок ДТП, який отримав легкі тілесні ушкодження та відразу вказано, що батьки потерпілого автоматично (оскільки вони батьки) зазнали фізичного болю та страждань, проте жодних доказів на підтвердження того, яким чином позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зазнали фізичного болю та страждань суду не подано. Відповідач вказує, що ст. 23 ЦК України містить різні форми моральної шкоди, і якщо малолітній ОСОБА_11 отримав моральну шкоду у вигляді фізичного болю та страждань, у зв`язку з ушкодженням здоров`я (п. 1 ч. 1 ст. 23 ЦК України), то позивачі хоч і є законними представниками малолітнього потерпілого, проте вони не отримали такої ж моральної шкоди. Розмір їх душевних страждань також підлягає доказуванню. У справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Тому позовна вимога про стягнення витрат на відшкодування моральної шкоди, завданої позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки позивачі не надали суду доказів, що підтверджуть розмір їх страждань. Розмір моральної шкоди, який зазначений в позові, не доведений належними та допустими доказами. Відповідачем визнається та обставина, що події, які стались внаслідок ДТП, спричинили моральні переживання для потерпілого ОСОБА_4 , оскільки в момент ДТП дитина пережила стрес, фізичний біль, страх. Проте посилання позивачів на ту обставину, що тривожні емоції спричинили неможливість потерпілому піти до школи разом з ровесниками, та вимушене залишення в дошкільному навчальному закладі не доведені жодними достатніми доказами, та є надуманими зі сторони позивачів. Відповідач вказує, що методика ОСОБА_9 щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди була виключена з Реєстру методик проведення судових експертиз та внесена до Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури Тому, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, визначення розміру моральної шкоди належить до компетенції суду, а не здійснюється шляхом грубого розрахунку згідно незареєстрованої методики. З огляду на викладене, сума моральної шкоди в розмірі 80 000 грн. є необгрунтованою та недоведеною належними і допустими доказами. Водночас Верховний Суд неодноразово вказував на те, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди. Крім того, практика ЄСПЛ з питання відшкодування моральної шкоди свідчить про те, що оцінка такої шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Цілком адекватними та самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. При цьому судова практика має забезпечувати правову визначеність у питанні щодо компенсацій за вчинення аналогічних правопорушень. З цього погляду можливість людини реалізувати своє природне право на одержання компенсації за страждання і переживання, спричинені посяганням на належні їй особисті немайнові блага, слід розцінювати як один з виявів верховенства права. Водночас усвідомлення взаємозв`язку відшкодування моральної шкоди з правом на доступ до ефективного засобу юридичного захисту вочевидь має спиратися на загальне переконання у спроможності юрисдикційного органу сформувати обґрунтоване уявлення щодо наявності та специфіки втілення моральної шкоди, що зазвичай виникає за подібних життєвих обставин. Зважаючи на те, що в даній справі позивачі просять стягнути 80 000 грн моральної шкоди за отримання їх дитиною легких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, та беручи до уваги судову практику, практику ЄСПЛ щодо додержання послідовності у визначенні розмірів компенсацій, що присуджуються у зв`язку з вчиненням однотипних правопорушень, відповідач вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди малолітньому ОСОБА_10 становить 3000 грн. Проте відповідач звертає увагу суду, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , незважаючи на обгрунтування розміру та характеру моральної шкоди, завданої малолітньому ОСОБА_12 , в прохальній частині не ставлять вимогу про стягнення моральної шкоди на його користь. Тому, враховуючи викладені у відзиві обставини, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову повністю. Крім того, відповідач вказує, що на даний час він є військовослужбовцем, тому відсутні підстави для стягнення з нього судового збору, а також з огляду на те, що в задоволенні позову слід відмовити, то й вимога про стягнення витрат на правничу допомогу також не підлягає задоволенню.

У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_2 адвокат Спіріна Ю.П. вказує, що відповідач у відзиві визнає, що вчинив порушення правил дорожнього руху, які спричинили легкі тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_4 , тому йому спричинено моральні страждання. Стаття 1192 ЦК України визначає, що якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Саме тому відповідач як винуватець ДТП зобов`язаний сплатити вартість велосипеда, що підтверджена довідкою, доданою до позовної заяви. Витрати на лікування малолітнього ОСОБА_4 підтверджені фіскальними чеками, що вигоряють протягом року з моменту видачі. У зв`язку з поганою збереженістю стороною позивача не додано до позовної заяви низку інших чеків, які підтверджують витрати, але непридатні до прочитання. Дату на чекові від 30.08.2021, копія якого додана до позовної заяви, у зв`язку з давністю видачі, відповідач прочитав як 30.06.2021. Оскільки копії, дійсно, нечітко відображають зміст чеків, представник позивача вважає це підставою для клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, що надасть можливість оглянути оригінали чеків та квитанцій. Згідно зі ст. 59 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Позивачі є батьками малолітнього ОСОБА_4 , тому мають право представляти його інтереси в суді на підставі закону. Кошти, сплачені на лікування малолітнього ОСОБА_4 його батьками (незалежно від того, хто особисто сплачував їх) є спільними коштами подружжя. Згідно зі ст. 1199 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо. Відповідач додав до відзиву копію поганої якості, з якої неможливо достовірно встановити, хто саме та за що перерахував ОСОБА_1 3000 грн, тому відповідно до вимог ст. ст. 79, 100 ЦПК України цей доказ не може бути взятий до уваги судом. Наслідки ушкоджень будь-якої важкості після ДТП є віддаленими, зокрема, для малолітнього ОСОБА_4 лікування та реабілітаційні заходи тривають до сьогодні, тому визначити суму коштів, необхідну та достатню на лікування в період перебування дитини в лікарні було неможливо. Пропозиції відповідача щодо відшкодування витрат на лікування в період перебування малолітнього ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні, які нібито були, залишились нереалізованими, що свідчить про небажання відповідача відшкодувати шкоду, завдану з його вини. Тому представник просить позовні вимоги задовольнити повністю.

У запереченні відповідач вказує, що у позові слід відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві. Окрім того питання про стягнення понесених відповідачем судових витрат просить здійснити після ухвалення судового рішення по суті.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 адвокат Спіріна Ю.П. в судовому засіданні подали суду заяву про уточнення позовних вимог. Вони просили суд не брати до уваги посилання на солідарне стягнення та обґрунтування заподіяння моральної шкоди безпосередньо позивачам. Вони просили суд стягнути вказану у позові майнову та моральну шкоду на користь позивачів, які діють в інтересах свого малолітнього сина ОСОБА_4 . Крім того позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала отримання від відповідача ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 3 000 грн. (тритисячі гривень) в рахунок оплати лікування малолітнього ОСОБА_7 .

Представник відповідача адвокат Шеремета В.М. суду повідомила, що відповідач позов визнає частково, а саме в частині стягнення з нього моральної шкоди в сумі 5 000 грн. (п`ять тисяч гривень), а також він просив суд врахувати, що ним уже оплачено витрати на лікування ОСОБА_7 в сумі 3 000 грн.

Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.

Судом установлено, що постановою Любомльського районного суду Волинської області від 10 грудня 2021 року, яка набрала законної сили, у справі №163/2674/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, в тому, що він 01 липня 2021 року о 19:50, керуючи мотоциклом "VIPER", д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Незалежності в с. Вишнів Ковельського району Волинської області, в порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху не вибрав безпечної швидкості руху, в результаті чого здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_4 , що спричинило пошкодження велосипеда. В результаті ДТП ОСОБА_4 отримав легкі тілесні ушкодження. Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 03 грудня 2021 року, яка набрала законної сили, у справі №163/2673/21 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, у тому, що він 01 липня 2021 року о 19:50, керував мотоциклом "Вайпер", д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Незалежності в с. Вишнів Ковельського району Волинської області в порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху у стані алкогольного сп`яніння, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік (арк. 12, 13).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 26.06.2015 виконавчим комітетом Радехівської сільської ради Любомльського району Волинської області, батьками ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (арк. 11).

Таким чином станом на 01 липня 2021 року, день, коли трапилася ДТП, ОСОБА_4 виповнилося шість років, отже, він був малолітнім.

В результаті ДТП ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було госпіталізовано у дитяче відділення КНП "Любомльське ТМО» Любомльської міської ради з попереднім діагнозом: ЗЧМТ. Гематома лобної частини голови зліва. Травматична ампутація зуба. Забій грудної клітки зліва, де він перебував на стаціонарному лікуванні у період з 01 по 09 липня 2021 року, виписаний для подальшого амбулаторного лікування та нагляду педіатра. Повний діагноз: закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку легкого ступеня. Гематома правобічна навколо орбітальної ділянки. Садна обличчя, носа, верхньої та нижньої губи. Рекомендовано огляд невролога, окуліста, прийом психостимулюючих та ноотропних засобів, уникання фізичних навантажень. ОСОБА_4 09.07.2021 пройшов МСКТ головного мозку у ТзОВ "Гемо Луцьк". ОСОБА_4 перебував на консультації у лікаря невролога у КП «ВОДТМО захисту материнства і дитинства» Волинської обласної ради 11.01.2022 та 30.08.2022. За рекомендацією лікаря-консультанта пройшов магнітно-резонансну томографію мозку 20.01.2022. Вказані обставини підтверджуються дослідженими судом медичними документами (арк. 18, 19, 21, 22, 23, 24).

Згідно з положеннями ст. 11 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної ) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється, зокрема, на підставі принципів змагальності та диспозитивності.

За змістом ст. 76 ЦПК України, обставини (факти), якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги та заперечення, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи, суд встановлює на підставі доказів.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

За змістом ч. 3, ч. 4 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, які завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або у більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Згідно з ч. 1 ст. 1199 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.

На підставі положень ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки в повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З постанови слідчого від 10.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000204 від 02.07.2021 вбачається, що в ході огляду місця події після ДТП, що відбулася 01.07.2021 на вул. Незалежності в с. Вишнів Ковельського району Волинської області за участю мотоцикла "VIPER", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та велосипедиста ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було оглянуто і вилучено, зокрема, велосипед марки "EXPLORER", який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000204, визначено місце його зберігання (поміщено на спеціальний майданчик ВП №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області) та ухвалою слідчого судді на нього накладено арешт як на тимчасово вилучене майно. Велосипед марки "EXPLORER" на момент огляду та вилучення перебував у володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , батько малолітнього ОСОБА_2 . Слідчий також, зокрема, постановив: речовий доказ велосипед марки "EXPLORER" після погодження законності процесуальним керівництвом прийнятого рішення про закриття кримінального провадження та вирішення питання про скасування арешту майна - передати в остаточне користування особі, в якої його вилучено, або власнику. Крім того, з указаної постанови слідчого вбачається, що вилучений в ході проведення огляду місця події мотоцикл "VIPER", д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований і проживає у с. Вишнів Ковельського району Волинської області (арк. 15, 16).

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 , керуючи належним йому мотоциклом "VIPER", д.н.з. НОМЕР_1 , порушив ПДР, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої малолітньому ОСОБА_4 завдано легкі тілесні ушкодження, у зв`язку з якими він проходив відповідне обстеження та лікування, а також пошкоджено велосипед марки "EXPLORER", який перебував у володінні ОСОБА_4 .

На підтвердження витрат на лікування ОСОБА_4 позивачі надали суду копії квитанцій і чеків (арк. 25-27). Дослідивши документи, надавши їх на ознайомлення учасника справи, з урахуванням думки учасників справи суд вважає, що належними доказами є квитанція на суму 1260 грн. і чек на суму 1600 грн на арк. 25; чеки на суму 117,90 грн., 271,00 грн., 441,49 грн., 78,68 грн., 519,64 грн., 38,16 грн., 70,42 грн. на арк. 26 та чек на суму 1073,55 грн. на арк. 27, тобто документи на загальну суму 5470,84 грн. Решту наданих документів суд вважає неналежними доказами, оскільки їх копії є нечіткими, з чим погодилися учасники справи. Оригінали вказаних документів суду не надано.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 10.06.2022 через мобільний додаток Приват24 сплатив позивачу ОСОБА_1 , матері малолітнього ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 3 000 грн. на лікування її сина ОСОБА_4 після ДТП, що підтверджується дослідженими судом скриншотом та квитанцією (арк. 50, 92). Вказану обставину позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні визнала.

Тому суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути на користь позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , 2470,84 грн. (5470,84-3000=2470,84) витрат на лікування ОСОБА_4 після ДТП.

Відповідно до довідки №21, виданої 30.09.2022 ТОВ «Любомль-ринок», станом на 19 червня 2021 року ринкова вартість велосипеда "EXPLORER" становила 2 200,00 грн (арк. 17).

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Спіріна Ю.П. суду повідомила, що їй невідомо, чи скасовано арешт на вказаний велосипед, як речовий доказ у кримінальному провадженні. Однак їй відомо, що позивач не звертався у поліцію про повернення йому велосипеда, оскільки велосипед має певні недоліки і батько не хоче, щоб він нагадував дитині про те, що сталося, тому що це буде для дитини психологічною травмою.

Факт пошкодження внаслідок ДТП 01.07.2021 велосипеда "EXPLORER", який перебував у володінні малолітнього ОСОБА_4 , підтверджується постановою Любомльського районного суду Волинської області від 10 грудня 2021 року, яка набрала законної сили, у справі №163/2674/21, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а також постановою слідчого від 10.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000204 від 02.07.2021.

За таких обставин позивачі повиненні довести суду реальну вартість втраченого майна, якщо майно повністю втрачене, або вартість робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Посилання позивачів на те, що велосипед марки "EXPLORER", власником якого є ОСОБА_2 , яким користувався малолітній ОСОБА_4 , зазанав механічних пошкоджень та не може бути відновленим, і тому з відповідача слід стягнути ринкову вартість велосипеда на час пошкодження в розмірі 2 200 грн., суд вважає необґрунтованими, оскільки суду не надано жодних доказів на підтвердження механічних пошкоджень велосипеда та їх ступеня та вартості відновлювального ремонту, а також не доведено, що пошкодження є такими, що велосипед відновленню не підлягає.

Тому у задоволенні вимоги позивачів про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 і є власником велосипеда, майнової шкоди в сумі 2 200 грн., завданої пошкодженням майна, слід відмовити.

Таким чином позовну вимогу про стягнення майнової шкоди слід задовольнити частково.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ч. 2 цієї статті моральна шкода відшкодовується незалежно від вини, зокрема, фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Крім того, практика ЄСПЛ з питання відшкодування моральної шкоди свідчить про те, що оцінка такої шкоди, за своїм характером, є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Цілком адекватними та самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. При цьому судова практика має забезпечувати правову визначеність у питанні щодо компенсацій за вчинення аналогічних правопорушень. З цього погляду можливість людини реалізувати своє природне право на одержання компенсації за страждання і переживання, спричинені посяганням на належні їй особисті немайнові блага, слід розцінювати як один з виявів верховенства права. Водночас усвідомлення взаємозв`язку відшкодування моральної шкоди з правом на доступ до ефективного засобу юридичного захисту вочевидь має спиратися на загальне переконання у спроможності юрисдикційного органу сформувати обґрунтоване уявлення щодо наявності та специфіки втілення моральної шкоди, що зазвичай виникає за подібних життєвих обставин.

У позові та відповіді на відзив позивачі детально описали, в чому полягає моральна шкода, завдана протиправними діями відповідача малолітньому ОСОБА_4 , та надали суду медичні документи на підтвердження його госпіталізації після ДТП, проходження обстеження і лікування у зв`язку з отриманням легких тілесних ушкоджень, які детально описані, а також щодо подальших рекомендацій лікарів та реабілітаційних заходів. Також вони надали суду документи на підтвердження факту пошкодження майна, що перебувало у володінні дитини.

Відповідач визнав ту обставину, що події, які сталися внаслідок ДТП, спричинили моральні переживання потерпілому ОСОБА_10 , оскільки в момент ДТП дитина пережила стрес, фізичний біль, страх.

Посилання позивачів на те, що отримані внаслідок ДТП травми завадили дитині розпочати навчальний процес разом з однолітками у навчально-виховному комплексі «Вишнівський ліцей» Вишнівської сільської ради, тому він був вимушений додатковий рік відвідувати Вишнівський заклад дошкільної освіти Вишнівської сільської ради, суд вважає необґрунтованими, тому що вони не підтверджуються належними і достатніми доказами. Суд вважає, що досліджена довідка Вишнівського закладу дошкільної освіти Вишнівської сільської ради від 28.09.2022 №26, видана ОСОБА_1 про те, що її син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчався у Вишнівському закладі дошкільної освіти з 01.09.2018 по 31.05.2022, є недостатнім доказом зазначених позивачами обставин.

Суд вважає доведеним, і це визнав відповідач ОСОБА_3 , що внаслідок протиправних дій відповідача малолітньому ОСОБА_4 було завдано моральну шкоду. Між протиправними діями відповідача, що призвели до порушення законних прав малолітнього ОСОБА_4 , та наслідками у вигляді завдання йому моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болю у зв`язку з ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, моральних переживаннях, яких він зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою дорослої особи щодо нього та у зв`язку з пошкодженням його майна; у зміні звичного способу життя дитини, психологічному дискомфорті, у необхідності додаткових зусиль для відновлення фізичного здоров`я, - існує причинно-наслідковий зв`язок.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства.

При визначенні розміру моральної шкоди, завданої малолітньому ОСОБА_4 , суд виходить з характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також враховує інші встановлені під час судового розгляду обставин, які мають істотне значення.

Тому, беручи до уваги судову практику, практику ЄСПЛ щодо додержання послідовності у визначенні розмірів компенсацій, що присуджуються у зв`язку з вчиненням однотипних правопорушень, виходячи з принципів розумності, справедливості, добросовісності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_3 на відшкодування завданої ним малолітньому ОСОБА_4 моральної шкоди грошові кошти в розмірі 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень). Отже, вказану позовну вимогу слід задовольнити частково.

Посилання відповідача в обґрунтуванні позову на методику ОСОБА_9 щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, яка була виключена з Реєстру методик проведення судових експертиз та внесена до Переліку рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, є правом відповідача.

Поряд з цим, визначення розміру моральної шкоди належить до компетенції суду, що судом зроблено за результатами безпосереднього дозслідження обставин справи, наданих доказів і їх оцінки відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України.

На підставі викладеного у задоволенні решти позовних вимог про стягнення майнової та моральної шкоди слід відмовити.

На підставі статей 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, керуючись статтями 12, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , майнову шкоду в розмірі 2 470, 84 гривень (дві тисячі чотириста сімдесят гривень 84 копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 , моральну шкоду в розмірі 30 000 гривень (тридцять тисяч гривень).

В іншій частині позовних вимог про стягнення майнової та моральної шкоди відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 19.09.2023.

Суддя /підпис/ Н.В.Жевнєрова Згідно з оригіналом Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова