Справа № 932/3481/20
Провадження № 2/932/1080/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 серпня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Куцевола В.В.

при секретарі - Рибалці В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява, у якій позивач просив суд:

-в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за договором позики №759 від 26.03.2019 у розмірі 501 110,50 грн. (яка складається з 144 631,25 грн. заборгованість за позикою; 320 000,00 грн. пеня (неустойка); 4 624,54 грн. 3% річних) на користь ОСОБА_1 звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 51,2 кв.м., житлова площа 28,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 25.11.1993 «ВО по випуску важких пресів» та записаного КП «Дніпропетровське МБТІ» в реєстровій книзі №125п за №90, договору дарування посвідченого 16.12.2014 ОСОБА_3 , приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим номером №2140, номер запису про право власності 8098759, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, встановивши спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої ЗУ «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог ЗУ «Про іпотеку», за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилався на те, що 26.03.2019 між ним та ОСОБА_2 було укладено нотаріально посвідчений договір позики, відповідно до умов якого останній, на споживчі потреби, отримав у борг 178 278,07 грн., що за офіційним курсом на день посвідчення договору складало 6 630,00 доларів США, з кінцевим строком повернення до 26.06.2020. Також вказаним договором визначено, що повернення позики повинно відбуватись у гривнях з визначенням за офіційним курсом НБУ долара США до гривні на день платежу.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за вказаним договором позики, 26.03.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, відповідно до умов якого, предметом іпотеки стала квартира АДРЕСА_2 .

Виходячи з того, що ОСОБА_2 , взяті на себе зобов`язання за договором позики не виконав, ОСОБА_1 вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська Сліщенка Ю.Г. від 20.04.2020 відкрито провадження у справі.

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_4 у відставку, справу було передано судді Яквлеву Д.О., яким за ухвалою від 30.09.2020 її прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У зв`язку із відстороненням судді ОСОБА_5 від здійснення правосуддя, справу було передано судді Куцеволу В.В., яким, за ухвалою від 22.03.2021 її прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 04.04.2023 закрито підготовче провадження у справі та призначеної до розгляду по суті.

Відповідачем відзиву не надано.

Від представника позивача надійшла заява про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, у якій він не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач належним чином викликався до суду, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, письмових заяв чи клопотань не надав.

Через це суд, спираючись на норми ст. 247, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалив заочне рішення.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів, не здійснювалося.

Так, судом встановлено, що відповідно до копії договору позики від 26.03.2019 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кучмій Н.В. за реєстровим №759, ОСОБА_1 дав у борг ОСОБА_2 , на споживчі потреби, грошові кошти, готівкою, в сумі 178 274,07 грн., що за офіційним курсом НБУ на день посвідчення цього договору еквівалентно 6 630,00 доларів США, з кінцевим строком повернення до 26.06.2020. Сторони погодили, що розрахунок буде здійснюватися щомісячно не пізніше 26 числа кожного місяця починаючи з наступного, наступним чином: протягом перших 14 місяців, щомісячно в сумі не менше ніж 6 507,14 гривень, що еквівалентно 242,00 доларів США за офіційним курсом НБУ долара США до гривні, з урахуванням умов даного договору; залишок суми у розмірі 87 174,14 грн., що еквівалентно 3 242,00 доларів США за офіційним курсом НБУ долара США до гривні, з урахуванням умов даного договору, має бути сплачено одним платежем протягом 15 (п`ятнадцятого) місяця, але у строк, що не перевищує встановлений цим договором.

Пунктом 2 вказаного договору визначено, що грошові кошти, які є предметом цього договору, передані позикодавцем та одержані позичальником до підписання цього договору. Своїм підписом в даному договорі позичальник підтверджує факт отримання грошових коштів, які є предметом цього договору, від позикодавця в повному обсязі.

Пунктом 8 вказаного договору визначено, що при не поверненні суми позики своєчасно або порушенні позичальником строків сплати щомісячних платежів, позичальник має право вимагати сплати 7% неустойки від простроченої суми за кожен день прострочення, та/або у разі порушення грошових зобов`язань за цим договором більше ніж на три місяці (три щомісячних періоди) від дня настання першого розрахунку. Позичальник зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі подвійної суми заборгованості на дату настання такої заборгованості чи подання позову про стягнення такої заборгованості.

Згідно копії договору іпотеки від 26.03.2019 посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Кучмій Н.В. за реєстровим №760, ОСОБА_2 , з метою забезпечення належного виконання умов договору позики від 26.03.2019, передав ОСОБА_1 , в іпотеку, квартиру АДРЕСА_2 , яка йому належить на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 25.11.1993 «ВО по випуску важких пресів» та записаного КП «Дніпропетровське МБТІ» в реєстровій книзі №125п за №90, договору дарування посвідченого 16.12.2014 Прийдак Ю.М., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим номером №2140.

Пунктом 3 вказаного договору визначено, що входячи з реальної (ринкової) вартості та з урахуванням практичної складності при реалізації майна у разі не виконання іпотекодавцем своїх зобов`язань за основним договором, сторони оцінюють предмет іпотеки в сумі 400 000,00 грн.

Пунктом 16 вказаного договору визначено, що іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог у випадку порушення іпотекодавцем умов основного договору.

Пунктом 16.2 вказаного договору визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється іпотекодержателем за самостійним вибором, одним з таких способів: за рішенням суду; шляхом позасудового врегулювання відповідно до передбачених даним договором застережень про задоволення вимог іпотеко держателя.

На підтвердження дотримання механізму позасудового вирішення спору а також п.14 договору іпотеки, позивачем надано копію вимоги адресованої ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ) та докази її направлення.

У позовній заяві, позивачем наведено розрахунок заборгованості, згідно якого: розмір заборгованості за тілом позики становить - 176 485,96 грн. (6 630,00 доларів США*26,6193 грн. (курс НБУ на 27.04.2019)), пеня (п.8 договору) 3 928 577,47 грн. (176 485,96 грн.*7%*318), яка зменшена за ініціативою позивача до 320 000,00 грн.,3% річних 3 611,92 грн. (період нарахування з 27.04.2019 по 31.12.2019) та 1 012,62 грн. (період нарахування з 01.01.2020 по 10.03.2020). Вказаний розрахунок зроблено станом на 10.03.2020.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України).

Частиною 1 статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у ст. 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частинами 1, 3 статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

За змістом ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення ч. 1 цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»).

Отже, законодавством передбачено право іпотекодержателя задовольнити забезпечені іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (частини друга, четверта статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (частини перша, третя статті 77 ЦПК України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина друга статті 78 ЦПК України.

Виходячи з того, що з матеріалів справи вбачається наявність між сторонами боргових зобов`язань строк виконання яких настав і які не були виконані відповідачем у порядку передбаченому укладеним договором позики, що призвело до утворення заборгованості, наявні всі підстави для реалізації механізму задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки.

Суд вважає за необхідне зазначити про те, що відповідач будучи обізнаним про наявність даного спору, докази чого містяться в матеріалах справи, не реалізував своє право щодо надання заперечень стосовно доводів позивача. Також вказаного не було зроблено представниками останнього, які неодноразово ознайомлювалися з матеріалами справи.

За змістом ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення ч.1 цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (ч. 2 ст. 35 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до постанови ВС/ВП від 29.05.2019 прийнятої за результатами розгляду справи №310/11024/15, можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів (стаття 41-47 Закону) в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», є правомірною.

Виходячи з вищевикладеного, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність між сторонами зобов`язань, які не виконані відповідачем, що призвело до утворення заборгованості у 501 110,50 грн. та стало передумовою для реалізації механізму задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки.

Виходячи з приписів ст.141 ЦПК України, з відповідача на рахунок позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 011,11 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 7, 10-13, 18, 76-81, 89, 223, 229, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 280, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 26.03.2019 укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В. за реєстровим №759, яка станом на 10.03.2020 становить 501 110 (п`ятсот одну тисячу) грн. 50 коп. та складається з: 144 631,25 грн. заборгованість за позикою; 320 000,00 грн. пеня (неустойка); 4 624,54 грн. 3% річних; звернути стягнення на предмети іпотеки, а саме на: квартиру, загальною площею 51,2 кв.м., житлова площа 28,8 кв.м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та яка належить ОСОБА_2 на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 25.11.1993 «ВО по випуску важких пресів» та записаного КП «Дніпропетровське МБТІ» в реєстровій книзі №125п за №90, договору дарування посвідченого 16.12.2014 Прийдак Ю.М., приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу за реєстровим номером №2140, номер запису про право власності 8098759, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підстав оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 5 011 (п`ять тисяч одинадцять) грн. 11 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України та може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя В.В. Куцевол

07 серпня 2023 року