Справа № 564/2665/23
Рядок статзвіту № 65
14 вересня 2023 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючої судді Грипіч Л. А.
з участю секретаря Вознюк Ю. В.
за участі учасників справи:
представника позивач - адвоката Артерчук Л. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що його матір ОСОБА_3 , працюючи будівельником, отримала однокімнатну квартиру у новозбудованому 64-х квартирному будинку по АДРЕСА_1 для користування та проживання згідно рішення виконавчого комітету Костопільської міської ради від 06.01.1969 р. «Про розподіл квартир». Відповідно до поквартирної картки, що ведеться Комунальним підприємством «Управляюча компанія «Костопільське багатогалузеве житлово - комунальне підприємство» Костопільської міської ради наймачем квартири з 05.06.1969 по 20.09.1988 рр. зазначено ОСОБА_3 , а після 1988 року його. Зазначив, що квартиронаймачем він став з 1988 року, після переселення його матері до іншого житла. Членами його сім`ї, що проживали у вказаній квартирі та були зареєстровані в ній були його дочка та дружина, відповідач по справі. Будучи квартиронаймачем він оплачував кошти за комунальні послуги, усі особові рахунки відкриті у комунальних підприємствах обліковуються за ним. На сьогоднішній день його дочка створила свою сім`ю та змінила місце проживання та реєстрацію.
Відповідач останні чотири роки за місцем реєстрації не проживає, оскільки розлучилася з ним та створила нову сім`ю. На даний час відповідач зі своєю новою сім`єю проживає у житловому будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , який відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.07.2023 року належить їй на праві приватної власності.
Враховуючи вищевикладене, просив суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловою квартирою АДРЕСА_3 , оскільки відповідач створює йому перешкоди вільно користуватися та розпоряджатися переданим йому житлом.
Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 14.08.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, про що повідомлено сторони.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Артерчук Л. В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечували.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася судом вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі.
Враховуючи згоду позивача та його представника на проведення заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Встановлено, що матір позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно рішення виконавчого комітету Костопільської міської ради від 06.01.1969 р. «Про розподіл квартир», отримала однокімнатну квартиру у новозбудованому 64-х квартирному будинку по АДРЕСА_1 для користування та проживання.
Позивач ОСОБА_1 з 1988 року, після переселення його матері до іншого житла, став квартиронаймачем вказаної квартири, що підтвержується копією поквартирної картки, що ведеться Комунальним підприємством «Управляюча компанія «Костопільське багатогалузеве житлово - комунальне підприємство» Костопільської міської. Станом на сьогоднішній день зазначена квартира не приватизована.
Відповідно до договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 01.12.2014, укладеного з Комунальним підприємством «Костопільське будинкоуправління», квартиронаймачем житлової квартири в АДРЕСА_1 зазначено ОСОБА_1 .
Разом з тим, позивач будучи квартиронаймачем, оплачував кошти за комунальні послуги, про що свідчать довідки комунальних підприємств та рахунки на оплату комунальних послуг. Усі особові рахунки відкриті у комунальних підприємствах обліковуються за позивачем.
У вказаній квартирі, крім позивача, також зареєстрована його колишня дружина, відповідач по справі - ОСОБА_2 , що підтверджується копією витягу №1011/09-06, виданого 21.06.2023 року адміністратором ЦНАП ОСОБА_4 , яка за даною адресою фактично не проживає протягом останніх чотирьох років.
Згідно рішення Костопільського місцевого суду Рівненської області від 09.12.2002 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач фактично за місцем реєстрації не проживає протягом останніх чотирьох років, тобто не користується житлом без поважних причин, витрати по оплаті комунальних послуг не несе, участі в утриманні житла не приймає, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, що позбавляє позивача права повноцінно розпоряджатися своїм майном.
Крім того, встановлено, що відповідачу на праві приватної власності належить житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_2 , що підтвержується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.07.2023 року, в якому вона на сьогоднішній день проживає.
Факт не проживання відповідача ОСОБА_2 у квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 , підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які повідомили суд, що відповідач ОСОБА_2 вже більше чотирьох років не проживає за місцем реєстрації, оскільки проживає за іншою адресою.
Суд не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні.
Відповідно до ч. 2 ст. 107 ЖК України член сім`ї, який вибув на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Як зазначено в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.04.1985 року №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно зі статтею 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них.
Відповідно до статті 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Згідно з частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.
Статтею 61 ЖК України закріплено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.
За приписами статті 64 ЖК Української РСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.
Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ст.72 ЖК України не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, є підставою для визнання осіб в судовому порядку такими, що втратили право користування ним.
Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За змістом частини 1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Позивач просив захистити його порушене право, шляхом визнання відповідача особою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Аналізуючи зібрані у справі письмові докази в їх сукупності, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у вказаній житловій квартирі понад встановлений законом строк збереження права користування житлом, доказів поважності причин не проживання чи створення їй перешкод у користуванні житлом суду не надано, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, відповідач не вчинила. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України, ст. ст. 15, 16, 317, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 12, 13, 141, 229, 258, 265, 268, 279, 280 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловою квартирою АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районним судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущенного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 (житель АДРЕСА_4 ), РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач:

ОСОБА_2 , (жителька АДРЕСА_2 ), РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повне рішення складено

19 вересня 2023 року.

СуддяЛ. А. Грипіч