Провадження № 2/127/2605/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Короля О.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс»», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс»», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 21.05.2021 року Грисюк О.В. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , який є Боржником за Договором № 639924995 від 07.10.2020 р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», , правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 111 від 08.12.2020 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», ідентифікаційний код юридичної особи 39700642, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 р., реєстр прав вимоги № 5 від 16.04.2021 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», , місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Сверстюка Євгена, будинок 11-А, офіс 605, заборгованості по кредиту у сумі 25830,00 грн., у тому числі:

прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 9 000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією у розмірі 00,00 грн.; прострочена заборгованість за процентами у розмірі 16 830,00 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту у розмірі 00,00 грн.; строкова заборгованість за комісією у розмірі 00,00 грн.; строкова заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 00,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 00,00 грн.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.04.2021 року но 12.05.2021 року.

Витрати за вчинення виконавчого напису складають 1200,00 грн.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 па користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» складає 27 030,00 грн.

В провадженні приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського О.В. перебуває на виконанні ВП №66291497 від 27.07.2021 року, сторонами якого є : ОСОБА_1 (боржник), та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (стягувач).

Документами виконавчого провадження з Автоматизованої системи виконавчого провадження є : копія заяви про примусове виконання рішення вих. № б/н, копія виконавчого напису №31880 від 21.05.2021 р., копія договору № 639924995 від 07.10.2020 р. з додатком, та процесуальні документи приватного виконавця.

05.06.2023 року, ознайомившись із матеріалами виконавчого провадження №66291497, позивач вважає, що виконавчий напис за №31880 виданий 21.05.2021 року є протиправним, тобто таким, що вчинено з порушеннями вимог порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами та не підлягає виконанню.

Також зазначив, що у матеріалах виконавчого напису відсутні докази про перехід права вимоги за договором №639924995 від 07.10.2020 р., укладеним між ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», ідентифікаційний код юридичної особи 38569246, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 111 від 08.12.2020 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», ідентифікаційний код юридичної особи 39700642, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 р., реєстр прав вимоги № 5 від 16.04.2021 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

Позивача ніхто не повідомляв про наявність таких договорів про відступлення права вимоги, а ні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а ні ТОВ «Таліон плюс», а ні ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс».

За таких обставин просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню та стягнути судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.07.2023 року відкрите спрощене позовне провадження.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс»» належним чином повідомлене про відкриття провадження з направленням копії позовної заяви з додатками, відзиву на позов з наданням усіх доказів, якими обґрунтовуються заперечення, суду не подало.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. належним чином повідомлялась про відкриття провадження в справі, пояснення на позов не подала.

Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані Законом України «Про нотаріат».

21.05.2021 року Грисюк О.В. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, було вчинено виконавчий напис, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянина України, яким є ОСОБА_1 , який є Боржником за Договором № 639924995 від 07.10.2020 р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» , правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 111 від 08.12.2020 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс», , правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору Відступлення Прав Вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020 р., реєстр прав вимоги № 5 від 16.04.2021 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», , місцезнаходження: 02002, місто Київ, вул. Сверстюка Євгена, будинок 11-А, офіс 605, заборгованості по кредиту у сумі 25 830,00 грн., в тому числі :

прострочена заборгованість за сумою кредиту у розмірі 9 000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією у розмірі 00,00 гри.; прострочена заборгованість за процентами у розмірі 16 830,00 гри.; строкова заборгованість за сумою кредиту у розмірі 00,00 грн.; строкова заборгованість за комісією у розмірі 00,00 грн.; строкова заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 00,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 00,00 грн.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 16.04.2021 року но 12.05.2021 року.

Витрати за вчинення виконавчого напису складають 1200,00 грн.

27.07.2021 року Приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським О.В. відкрито виконавче провадження №66291497.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»).

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

З моменту прийняття цієї постанови і до 10.12.2014 року була чинною редакція Переліку, згідно з якою стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно.

10.12.2014 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі №826/20084/14 про визнання не чинним і скасування п.1 та п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі № 826/20084/14 залишено без змін.

Отже, оскільки у судовому порядку вказану вище постанову від 26.11.2014 року №662 визнано незаконною та не чинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Такий висновок відповідає правовому висновку, висловленому Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 21.09.2021 року в справі №910/10374/17.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису не містив пункту 2 та стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених у простій письмовій формі, тому що пункт 2 Переліку з 22.07.2017 р. визнаний нечинним відповідно до вказаної вище постанови Київського апеляційного адміністративного суду.

Тобто, виконавчий напис було вчинено 21.05.2020 року, в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в простій письмовій формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року в справі № 826/20084/14.

Судом встановлено, що підставою для вчинення оспорюваного виконавчого напису став договір №639924995 від 07.10.2020 р., який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, однак не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Щодо безспірності суми заборгованості, то суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

За змістом статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року №6-887цс17, а також постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц (провадження № 14-83цс18), постановах Верховного Суду, зокрема від 14.03.2019 року у справі №201/13708/16-ц (провадження № 61-25811св18), від 31.01.2018 року у справі №285/2975/16 (провадження № 61-31641св18), які відповідно до вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України повинні враховуватись при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того, представлену нотаріусу заборгованість не можна вважати безспірною, оскільки судом встановлено, що позивач заперечує такий розмір заборгованості.

Вказане є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Судові витрати у справі складаються із сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000, 00 грн.

Визначаючись з розміром витрат на професійну правничу допомогу оцінених в 5 000, 00 грн., суд враховує, що такі складаються з 1500, 00 грн. ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, вивчення та аналіз документів, 500 грн. - надання замовнику юридичних консультацій, підготовка позовної заяви та додатків до неї, а також інші процесуальні документи 2000 грн., участь у судових засіданнях 1000 грн..

Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом прийнято до уваги, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 2 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин 4, 5, 9 ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 р. у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що зазначена сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000, 00 гривень є неспівмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи зважаючи на те, що справа є незначної складності, розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, будь-яких процесуальних дій після відкриття провадження адвокатом не вчинялось, а тому стягнення коштів за участь адвоката у судових засіданнях є безпідставною.

За таких обставин витрати на професійну правничу допомогу належить компенсувати частково у розмірі 4000,00 грн.

Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 17, 18 ЦК України, ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», ст. ст. 4, 76-81, 89, 137, 141, 263-265, 279 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №31880, вчинений Грисюк Оленою Василівною приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області 21.05.2021 р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості по кредиту у сумі 27 030,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» ( ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) у відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на рішення суду подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України відомості про учасників справи :

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання : АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» юридична адреса: 02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, 34, офіс 511, ;

Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий;

Суддя: