Справа № 569/7875/23
11 вересня 2023 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,
з участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (надалі - позивач), діючи через свого представника адвоката Жилінську Т.П., звернулася із позовною заявою до ОСОБА_3 (надалі - відповідач), в якій просить стягнути з відповідача кошти в сумі 121 812 грн. 03 коп. на відшкодування завданих їй матеріальної та моральної шкоди, внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення.
Свої позовні вимоги мотивує тим, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17 лютого 2023 року по справі № 295/1738/23 ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та йому призначене покарання у виді штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн.
Зазначає, що позивач та відповідач з 27 листопада 2022 року проживали разом у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . 11 січня 2023 року близько 00 год. 00 хв. між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 завдав тілесних ушкоджень позивачу. За захистом своїх прав позивач звернулась до Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області. Її заява була прийнята та зареєстрована 04 лютого 2023 року. Відповідач ОСОБА_3 у кримінальному провадженні вину визнав та погодився з встановленими досудовим розслідуванням обставинами.
Внаслідок дій відповідача їй була завдана моральна шкода та матеріальні збитки. Витрати були пов`язані зі зверненням за лікуванням до психолога, проведення медичного обстеження МРТ головного мозку, звернення до лікаря окуліста, обстеження КТ, в зв`язку з травмою голови, зверненням за юридичною консультацією, з оплатою поїздок з м. Житомир та до м. Житомир у зв`язку зі зверненням до поліції, оплатою харчування та проживання у м. Житомир під час цих поїздок. Окрім того, позивачем понесені витрати, пов`язані з оплатою, на прохання відповідача, з умовою, що він поверне їй кошти, комунальних послуг та оплатою за нього орендної плати у квартирі, яку він орендував. Загальна сума завданих позивачу матеріальних збитків складає 21 812 грн. 03 коп.
Окрім матеріальної шкоди відповідачем завдано немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у її житті, зокрема негативні переживання та спогади, насторога, тривога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, необхідність моральної реабілітації, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, побоювання спілкуватись з людьми, втрати довіри до людей. Вважає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди має складати 100 000 грн. 00 коп.
Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали повністю та просили його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, стосовно ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Додатково позивач суду пояснила, що лікар травматолог, який її оглядав виявив більше ушкоджень, ніж судово-медичний експерт. У неї було виявлено ще ушкодження шиї. Синець на правому стегні пройшов сам, лікування не призначалося.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судових засідань.
Згідно відомостей Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 22 травня 2023 року ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
12 червня 2023 року та 10 липня 2023 року до суду повернулися не врученими судові повістки для відповідача на 15 червня 2023 року та 11 вересня 2023 року з довідками поштового відділення про причини повернення/досилання, де вказані причини повернення адресат відсутній за вказаною адресою.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У частині восьмій статті 128 ЦПК України передбачено, що днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За змістом частини восьмої статті 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання.
Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.
Відповідно до частини 1, 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Оскільки судові повістки, направлені судом відповідачу за адресою, за якою зареєстровано його місце проживання повернуті суду з відмітками адресат відсутній за вказаною адресою, тому суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.
Враховуючи, що про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав і позивач не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку, таким чином суд проводить розгляд справи згідно ст. 280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів за згодою позивача.
02 травня 2023 року позивач одночасно із позовною заявою подала до суду заяву про виклик свідків, яка ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 травня 2023 року задоволена.
Заслухавши позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.
Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2023 року у справі №295/1738/23, який набрав законної сили 06 травня 2023 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання.

Як слідує з вироку 11 січня 2023 року близько 00 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , який перебував за адресою: АДРЕСА_1 , виник словесний конфлікт із своєю дівчиною ОСОБА_1 .

В ході даного конфлікту у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 .

Реалізуючи свій умисел, в цей же день, час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_3 , перебуваючи навпроти ОСОБА_1 , правою рукою, а саме кулаком, наніс один удар в праве стегно останньої.

Вказаними діями ОСОБА_1 спричинено тілесне ушкодження у вигляді синця на правому стегні, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

02 лютого 2023 року № СД-49 старшим дізнавачем СД Житомирського РУП ГУНП України в Житомирській області Волошиною М. направлено ОСОБА_1 на судово-медичне освідування.

Актом судово-медичного обстеження № 204 від 03 лютого 2023 року судово-медичним експертом Концевич Л.В. при судово-медичному обстеження у ОСОБА_1 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця на правому стегні та поверхневі рани на лівій ступні, які утворилися від дії тупих твердих та гостро-ріжучих предметів, якими могли бути кулак, уламки скла, і могли виникнути 11 січня 2023 року, при обставинах, вказаних потерпілою, та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Як слідує з талону-повідомлення єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію 04 лютого 2023 року зареєстровано заяву ОСОБА_1 про тілесні ушкодження.

Як слідує з талону-повідомлення єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію 10 лютого 2023 року зареєстровано заяву ОСОБА_1 щодо колишнього співмешканця, який вчиняє протиправні дії.

Також, 04 лютого 2023 ОСОБА_1 направлено на КТ у зв`язку з травмою голови.

З направлення на дослідження МРТ голови від 06 лютого 2023 року ОСОБА_1 поставлено попередній діагноз ДЕП 1 ступеня.

Надані позивачем записи прийому лікарів невропатолога та окуліста від 06 лютого 2023 року суд не приймає як належні докази, оскільки з них неможливо встановити, що лікарі проводили огляд саме позивача ОСОБА_1 .

Окрім того, 11 січня 2023 року ОСОБА_1 здійснено переказ 200 грн. ОСОБА_6 , що підтверджується платіжною інструкцією Р24А704526167D05298.

Квитанцією MNWSF3WE70117 від 17 січня 2023 року підтверджується придбання товару на суму 346 грн. 00 коп.

Платіжними інструкціями Р24А76082420D90687 від 24 січня 2023 року та Р24А781823967D06224 від 31 січня 2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 здійснено переказ загальною сумою 400 грн. ОСОБА_7

01 лютого 2023 року ОСОБА_1 здійснено переказ 500 грн. ОСОБА_8 , що підтверджується платіжною інструкцією Р24А789556136D80885.

Як слідує з копії диплома магістра НОМЕР_1 ОСОБА_8 закінчила у 2005 році Одеський національний університет ім. І.І. Мечникова і отримала повну вищу освіту за спеціальністю «Психологія» та здобула кваліфікацію психолога.

27 січня 2023 року ОСОБА_1 здійснено переказ 501 грн. 51 коп. на рахунок НОМЕР_2 , що підтверджується квитанцією № А585-МС49-3НОС-К209.

02 лютого 2023 року ОСОБА_1 здійснено переказ 200 грн. 00 коп. ОСОБА_9 , що підтверджується квитанцією № 7В1Е-5Т08-4С6Х-Т6КК.

Чеком № MNWEXUMWX0202 від 02 лютого 2023 року підтверджується здійснення витрат на суму 51 грн., призначення платежу «інше».

Чеком № MNWIQEKWX0202 від 02 лютого 2023 року підтверджується здійснення витрат на суму 24 грн., призначення платежу «ресторани та бари».

Чеком № MNWIOYFWX0202 від 02 лютого 2023 року підтверджується здійснення витрат на суму 92 грн., призначення платежу «ресторани та бари».

02 лютого 2023 року ОСОБА_1 здійснено переказ 483 грн. 30 коп. на рахунок НОМЕР_3 в АТБ, що підтверджується квитанцією № Т1С1-К090-2М4В-НССЕ.

Чеком № MNWQMDEQI0204 від 04 лютого 2023 року підтверджується здійснення витрат на суму 60 грн., призначення платежу «ресторани та бари».

Чеком № MNWE4TT2J0204 від 04 лютого 2023 року підтверджується здійснення витрат на суму 40 грн., призначення платежу «транспорт».

Квитанцією № СРР9-РР03-32Р2-ВЕЕР від 07 лютого 2023 року підтверджується здійснення ОСОБА_1 витрат в «AUCHAN» на суму 285 грн. 95 коп.

Квитанцією № 847Х-25ВА-5Т22-Е021 від 07 лютого 2023 року підтверджується здійснення ОСОБА_1 витрат в «KavyarnyaFreycoff» на суму 114 грн. 00 коп.

Квитанцією № 4Р56-7В2К-ЕВ8С-1Т77 від 07 лютого 2023 року підтверджується здійснення ОСОБА_1 витрат в «Kafe Chas Poyisty» на суму 116 грн. 00 коп.

Квитанціями № Н2ВК-С7МЕ-Е5Е1-КСР8, № ВРСК-ВЕ70-Х2Е7-47Т4, № 0М56-ВТ57-62Н1-Х31К, № 6Т6Т-Х3ЕТ-88Н7-АА3К від 10 лютого 2023 року, № АЕН1-3ХАТ-ВС4Х-НМ26, № 3РТ1-266Х-Т94А-31ХН від 15 лютого 2023 року підтверджується, що ОСОБА_1 перерахувала в загальному 374 грн. за послуги таксі«WFP.UKLONUA1».

10 лютого 2023 року ОСОБА_1 здійснено переказ 245 грн. 00 коп. ОСОБА_10 , що підтверджується квитанцією № 887М-6Р4С-6КХ8-Е11М.

15 лютого 2023 року ОСОБА_1 здійснено переказ 200 грн. 00 коп. на рахунок НОМЕР_4 , що підтверджується квитанцією № ХР20-3986-1Е4Е-0Х22 від 15 лютого 2023 року.

Квитанцією № Р2С9-3КХ0-АЕХХ-8937 від 15 лютого 2023 року підтверджується здійснення ОСОБА_1 витрат в «AZS 1066 VATUTIN» на суму 149 грн. 88 коп.

Квитанцією № РКНВ-РТМ2-48М2-91М9 від 15 лютого 2023 року підтверджується здійснення ОСОБА_1 витрат в «AZS 1066 Fries Cafe» на суму 130 грн. 00 коп.

15 лютого 2023 року ОСОБА_1 здійснено переказ 45 грн. 00 коп. на рахунок НОМЕР_5 , що підтверджується квитанцією № РХ3А-1СЕК-М5ТК-0692 від 15 лютого 2023 року.

Чеком №MNWPAXIFI0215 від 15 лютого 2023 року підтверджується здійснення витрат на суму 45 грн. призначення платежу «транспорт».

Випискою руху коштів по картці ОСОБА_1 від 11 квітня 2023 року за період з 27 листопада 2022 року по 28 лютого 2023 року, наданої АТ «Універсал Банк», підтверджується, що позивачем було перераховано ОСОБА_11 кошти в розмірі 13 810 грн. 18 коп.

Випискою руху коштів по карткам ОСОБА_1 за період з 27 листопада 2022 року по 11 січня 2023 року підтверджується перерахунок 9 000 грн. на карту за оренду квартири ОСОБА_12 та оплату комунальних послуг загальною сумою 746 грн.

Свідок ОСОБА_5 , який є другом позивача, в судовому засіданні показав, що зі слів позивача йому стало відомо, що 11 січня 2023 року відповідач ОСОБА_3 побив її, при цьому погрожував зброєю. Очевидцем і свідком події він не був. Вказав, що коли вони познайомилися, позивач була в жахливому стані, плакала, показувала синець на шиї і на нозі. У позивача був кредит і він допомагав їй його погасити. З його телефону дзвонили ОСОБА_3 , який казав, що не знає позивача.

Свідок ОСОБА_13 , яка є подругою позивача, в судовому засіданні показала, що позивач приїхала до них з чоловіком та деякий час проживала. Свідком, очевидцем події 11 січня 2023 року вона не була. Вказала, що їздила з позивачем до відповідача забрати речі, проте ОСОБА_3 не відкривав їм двері. Ще їздила до травматолога і була у відділку поліції.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

При цьому, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Натомість відповідачу потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.

Частиною першою статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до статті 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Зі змісту цієї норми вбачається, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, складається з втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Тобто будь-які витрати, які стягуються на користь потерпілого на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я.

Специфіка шкоди, яка завдана здоров`ю, полягає також і в тому, що вона не може бути відшкодована в натурі та оцінена в грошовому еквіваленті. Саме тому об`єктом відшкодування буде не зазначена шкода, а лише майнові втрати, що зазнала фізична особа, внаслідок завдання цієї шкоди. До таких втрат законодавець відносить:а) заробіток (дохід), втрачений потерпілим внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності; б) додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Однак цей перелік є орієнтовним і у випадку, коли потерпілий має ще й інші втрати, які пов`язані з відповідним ушкодженням здоров`я, то він має право вимагати і їх відшкодування.

Відповідне тлумачення викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 311/2467/16-ц, провадження № 61-30575св18.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено,що розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.

Відповідно до статей 12, 77, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК України, а саме 11 січня 2023 року спричинив ОСОБА_1 легке тілесне ушкодження у вигляді синця на правому стегні. Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2023 року у справі №295/1738/23, який набрав законної сили 06 травня 2023 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання.

Обґрунтовуючи наявність майнової шкоди у розмірі 21 812 грн. 03 коп. позивач посилається на завдання їй тілесних ушкоджень в результаті яких вона змушена була придбавати лікарські засоби, проходити лікування, обстеження, оплачувати витрати на юридичну консультацію, проїзд, харчування, проживання, комунальні послуги та орендну плату. На підтвердження позовної вимоги про наявність підстав для відшкодування майнової шкоди, позивач надала копії квитанцій, чеків, платіжних інструкції та виписок по руху коштів.

Суд зауважує, що у матеріалах справи відсутня медична картка позивача та рецепти з призначеними медичними препаратами, що виключає можливість суду перевірити надані позивачем докази на предмет відповідності призначеного їй лікування, необхідності посиленого харчування тощо. При цьому, як пояснила в судовому засіданні позивач синець, який був отриманий внаслідок удару ОСОБА_3 , лікування не потребував і пройшов сам, а відтак підстави для стягнення витрат на ліки в сумі 346 грн. 00 коп. та витрат на оплату послуг психолога в сумі 900 грн. 00 коп. відсутні.

Також, суд зауважує, що витрати на послуги психолога та юридичну консультацію не підтверджені належними доказами, оскільки надані платіжні інструкції Р24А76082420D90687 від 24 січня 2023 року, Р24А781823967D06224 від 31 січня 2023 року, Р24А789556136D80885 від 01 лютого 2023 року, № А585-МС49-3НОС-К209 від 27 січня 2023 року не підтверджують, що ОСОБА_1 надавались послуги психолога та юридична консультація, так як квитанції не містять призначення платежів. Квитанція MNWSF3WE70117 від 17 січня 2023 року на суму 346 грн. 00 коп. також не підтверджує придбання позивачем будь-яких ліків.

Щодо витрат на оплату таксі для виїзду з м. Житомир до м. Рівне 11 січня 2023 року у сумі 200 грн. 00 коп. суд вказує, що дійсно 11 січня 2023 року ОСОБА_1 здійснено переказ 200 грн. ОСОБА_6 , що підтверджується платіжною інструкцією Р24А704526167D05298 та випискою з особового рахунку, однак в призначення платежу вказано, що здійснено переказ власних коштів, відтак відсутні докази того, що ці кошти були переказні саме як оплата послуг з перевезення. Аналогічно не підтверджені витрати на оплату проїзду з м. Рівне до м. Житомир 02 лютого 2023 року для написання в поліції заяви про кримінальне правопорушення в сумі 200 грн. 00 коп., оскільки 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 здійснено переказ 200 грн. 00 коп. ОСОБА_14 , що підтверджується квитанцією № 7В1Е-5Т08-4С6Х-Т6КК, однак в призначення платежу вказано, що здійснено переказ власних коштів. Чеком № MNWEXUMWX0202 від 02 лютого 2023 року підтверджується здійснення витрат на суму 51 грн., призначення платежу «інше», відтак відсутнє підтвердження, що ці витрати були понесені саме на проїзд з Житомирського районного управління поліції до Житомирського обласного бюро судово-медичної експертизи.

Витрати на харчування 02 лютого 2023 року також не підтверджені належними доказами, зокрема чеком № MNWIQEKWX0202 від 02 лютого 2023 року підтверджується здійснення витрат на суму 24 грн., призначення платежу «ресторани та бари», чеком № MNWIOYFWX0202 від 02 лютого 2023 року підтверджується здійснення витрат на суму 92 грн., призначення платежу «ресторани та бари», і 02 лютого 2023 року ОСОБА_1 здійснено переказ 483 грн. 30 коп. на рахунок НОМЕР_3 в АТБ, що підтверджується квитанцією № Т1С1-К090-2М4В-НССЕ, однак доказів, що за ці кошти були придбані саме продукти харчування позивачем не надано.

Чеком № MNWE4TT2J0204 від 04 лютого 2023 року підтверджується здійснення витрат на суму 40 грн. з призначенням платежу «транспорт», однак як слідує з наявних матеріалів справи заява з приводу спричиненого позивачу тілесного ушкодження була написана до поліції 02 лютого 2023 року і в цей день позивача направлено на судово-медичне освідування, яке вона пройшла 03 лютого 2023 року. 04 та 10 лютого 2023 року позивачем були подані заяви до поліції про тілесні ушкодження та щодо колишнього співмешканця, який вчиняє протиправні дії, однак суд зауважує, що заява про вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, за вчинення якого його було притягнуто до кримінальної відповідальності була подана саме 02 лютого 2023 року, а тому підстав для стягнення з відповідача витрат на проїзд 04 лютого 2023 року та інших витрат понесених у цей день у суду немає.

Також, позивач вказує, що 07 лютого 2023 року приїздила до м. Житомир у Житомирське районне управління поліції для допиту, 10 лютого 2023 року з питань пов`язаних з кримінальною справою, а 15 лютого 2023 року до Богунського районного суду для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи та зняття копій, в результаті чого у ці дні понесла витрати, однак суд зауважує, що доказів необхідності приїзду та доказів перебування у поліції чи у суді в ці дні позивач не надає, зокрема і клопотання про витребування протоколу допиту чи розписки про ознайомлення з матеріалами справи, які знаходяться у матеріалах справи №295/1738/23, суду не подавала. Відтак підстав для стягнення з відповідача витрат понесених 07, 10 та 15 лютого 2023 року у суду немає.

Щодо витрат на сплату орендної плати за квартиру, яку орендував відповідач, і витрат на сплату комунальних послуг суд вказує, що в даному випадку причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями відповідача, які полягали у спричиненні позивачу тілесного ушкодження у вигляді синця на правому стегні, та заподіяною їй шкодою, яка на думку позивача полягає у збитках, пов`язаних зі сплатою орендної плати та комунальних послуг, відсутній.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснив судам, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві.

Як встановлено судом, внаслідок завдання тілесного ушкодження позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, обумовлених отриманням тілесного ушкодження у вигляді синця на правому стегні. Оскільки саме ОСОБА_3 завдав позивачу тілесне ушкодження, що встановлено вироком Богунського районного суду міста Житомира від 17 лютого 2023 року, тому він повинен відповідати за завдану позивачу моральну шкоду.

На підставі викладеного, з урахування принципу справедливості та співмірності, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди підлягають задоволенню частково у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, на підставі пункту 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог у розмірі 44 грн. 07 коп. (5 000 грн. 00 коп. х 1 073 грн. 60 коп./121812 грн. 03 коп.).

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 81, 82, 141, 259, 263-265, 280-282, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 44 (сорок чотири) гривні 07 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Повне судове рішення складено 18 вересня 2023 року.

Суддя О.О. Першко