Справа № 747/490/23
Провадження№ 2-о/747/23/23
У Х В А Л А

19.09.2023 року суддя Талалаївського районного суду Чернігівської області Тіщенко Л.В. розглянула матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , приватний нотаріус Талалаївського нотаріального округу, про встановлення факту належності документах одній і тій же особі, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою в порядку окремого провадження, в якій просить суд встановити факт належності документів одній і тій же особі, а саме що свідоцтво про народження, видане на ім`я « ОСОБА_1 ». Свідоцтво про розірвання шлюбу, видане на ім`я « ОСОБА_1 », належать ОСОБА_1 .

Розглянувши дану заяву, суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Стаття 315 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я по батькові якої зазначені в документі не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеними у свідоцтві про народження або в паспорті. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають у відповідності до положень ч.3 ст 315 ЦПК України.

Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі встановлено, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 ЦПК України. Згідно до п. 12 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У п. 3 вказаної постанови вказано, що якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 139 ЦПК постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Враховуючи викладене, суд звертає увагу заявника на те, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умов, що заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту має подати докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних органів (організацій) за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Із матеріалів заяви вбачається, що доказів на підтвердження наявності у заявника ОСОБА_1 перешкод у позасудовому вирішенні питання щодо належності їй зазначених документів до заяви не додано. Крім того, заявником не обґрунтовано визначення приватного нотаріуса, як заінтересованої особи по справі. Враховуючи наявність у заяві зазначених недоліків, її необхідно залишити без руху. При цьому, на виконання вимог ухвали, заявнику потрібно усунути вказані в ухвалі недоліки, а саме надати докази, що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення та обґрунтувати визначення нею заінтересованої особи. Відповідно до ч. 1 ст 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. За цих обставин і згідно ст. 185 ч. 1 ЦПК України заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху та надати заявнику термін на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , приватний нотаріус Талалаївського нотаріального округу, про встановлення факту належності документах одній і тій же особі залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня вручення копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява вважається неподаною і повертається заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В.Тіщенко