Справа № 466/9773/23
Провадження № 2-з/466/94/23
У Х В А Л А

22 вересня 2023 року м. Львів

Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Єзерський Р.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про відновлення порушеного майнового права інвестора на об`єкт інвестування, шляхом анулювання незаконного та неправомірного рішення державного реєстратора,

в с т а н о в и в:

21 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про відновлення порушеного майнового права інвестора на об`єкт інвестування, шляхом анулювання незаконного та неправомірного рішення державного реєстратора, та просить суд винести ухвалу про накладення арешту на закінчений будівництвом об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що 08.09.2023 їй стало відомо, що її колишній чоловік ОСОБА_2 набув/оформив право власності (одноосібної) на закінчений будівництвом об`єкт у розмірі 1/2 частки однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 без фактичного поділу об`єкта в натурі та без договору про такий поділ між співвласниками, на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 02.05.2023., проте на підставі даної постанови у нього не виникли речові права на квартиру. Зазначає, що ОСОБА_2 здійснив неправомірні дії, внаслідок яких відбулася реєстрація його речового права на 1/2 частки сукупності будівельних матеріалів, що не є нерухомим майном. Зареєструвавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частки сукупності будівельних матеріалів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, державний реєстратор порушив вимоги закону, та її майнове право, як інвестора, на первісне набуття нею права власності на об`єкт новоствореного нерухомого майна. Постанова Львівського апеляційного суду від 02.05.2023 не позбавила її майнового права, його не скасувала та не анулювала, а наявність незаконного та неправомірного реєстраційного запису порушує її права та охоронювані законом інтереси. Зазначає, що ОСОБА_3 має намір продати свою 1/2 частки вказаної квартири, що поставить під загрозу захист її майнового права на цілісний об`єкт новоствореного нерухомого майна. Можливість незаконного продажу 1/2 частки об`єкта може істотно ускладнити поновлення її порушених прав, як інвестора на первинну реєстрацію даного об`єкта. В подальшому, вона має намір звернутися до суду з позовом ОСОБА_4 про відновлення порушеного майнового права інвестора на об`єкт інвестування, шляхом анулювання незаконного та неправомірного рішення державного реєстратора. У зв`язку із вищенаведеним просить суд накласти арешт на вищезазначене майно.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову необхідно відмовити з наступних підстав.

Так, відповідно до положень ч.1ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав бо інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2ст.149 ЦПК України).

Згідно ч.1ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Керуючись роз`ясненнями Верховного Суду України, викладеними у п. 4 Постанови Пленуму від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п.2 та п.4 ч.1ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечено, зокрема, забороною вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

При цьому, процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення, утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам. При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023 визнано квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 45,4 кв.м. об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 ідеальній частки квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 45,4 кв.м.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №345870660 від 08.09.2023, на підставі постанови Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023, за ОСОБА_2 зареєстровано 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 .

У зв`язку із вищенаведеним, зважаючи на постанову Львівського апеляційного суду від 02 травня 2023, яким визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 ідеальній частки квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 45,4 кв.м, та те, що заявник ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на закінчений будівництвом об`єкт за адресою: АДРЕСА_1 , проте дане твердження є недоречним, оскільки апеляційною інстанцією визнано квартиру АДРЕСА_2 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , та визнано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/2 ідеальній частки квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 45,4 кв.м. Жодних відповідних дій щодо реєстрації права власності на належну ОСОБА_1 1/2 частки на спірну квартиру не вчинено, тому суд вважає заявлену заяву про забезпечення позову передчасною, оскільки накласти арешт на вказану квартиру, право власність якої відповідним чином не зареєстрована є недоречним та необґрунтованим

Крім того, жодних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, зважаючи на те, що заявник володіє 1/2 частки спірної квартири на законних підставах, яка є однокімнатною, продаж якої є сумнівним, до ухвалення рішення в справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат позивачем не представлено.

Сам факт пред`явлення позову про відновлення порушеного майнового права інвестора на об`єкт інвестування, шляхом анулювання незаконного та неправомірного рішення державного реєстратора, не може бути автоматичною підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Крім того, заявник ОСОБА_1 у заяві про забезпечення позову не зазначила жодних вагомих підстав, яким чином невжиття заходів забезпечення позову, які вона просить застосувати у своїй заяві, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.149-153,157,258-261,353,354 ЦПК України, суд

постановив:

відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 про відновлення порушеного майнового права інвестора на об`єкт інвестування, шляхом анулювання незаконного та неправомірного рішення державного реєстратора.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: Р. Б. Єзерський