Справа № 191/2055/23
Провадження № 2/191/536/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Твердохліб А.А.,

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного провадження, в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

13.05.2023 року, через засоби поштового зв`язку, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , який заповів їй частину будинку АДРЕСА_1 , який належав йому на підставі договору про надання земельної ділянки для будівництва будинку від 10 травня 1960 року. Смерть батька була неочікуваною, тому це виявилось для неї тяжким душевним переживанням. Крім того, залишилась хвора мати, яка потребувала постійного догляду та турботи. На момент смерті батька, рідна сестра позивача ОСОБА_2 , завіряла ОСОБА_1 , що батько залишив заповіт на ОСОБА_2 , і що частину спадкового майна позивач отримає після смерті матері. Влітку 2018 року позивач знайшла у квартирі батька копію заповіту на своє ім`я, складений 18 грудня 2000 року, посвідчений секретарем Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Звернувшись на початку серпня 2018 року до державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та ненадання оригіналу заповіту. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_4 , та серед її документів було виявлено оригінал заповіту батька та оригінал заповіту матері, яким вона заповіла своє майно сестрі позивача ОСОБА_2 . Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються поважні причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, одна з якої це необізнаність спадкоємця про наявність заповіту. Після смерті батька, позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом, виявила намір прийняти спадщину, її рідна сестра не подавала заяви про прийняття спадщини та ОСОБА_1 не була зареєстрованою разом із батьком. В зв`язку із викладеними обставинами, позивач ОСОБА_1 просить суд визначити їй додатковий строк в два місяці для прийняття спадщини за заповітом, посвідченим 18.12.2000 року, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , пропущений з поважних причин.

До початку проведення судового засідання позивачем надано суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

До початку проведення судового засідання відповідач ОСОБА_2 надала суду заяву про визнання позову.

Третя особа у судове засідання не з`явилась.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10 травня 2016 року виконавчим комітетом Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 (а.с.9).

Постановою державного нотаріуса Другої дніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 09 серпня 2018 року відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки нею, як спадкоємцем був пропущений шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16. 05. 2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» встановлено, що ст. 1272 ЦК визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З наданої суду копії спадкової справи №552/2018 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , встановлено, що із заявою при прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, а саме 09 серпня 2018 року, звернулася ОСОБА_1 (а.с.59-68).

Відповідно до копії заповіту від 18 грудня 2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в реєстрі за №313, ОСОБА_3 , на випадок своєї смерті, заповів дочці ОСОБА_1 , належну йому частину жилого будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , в яку входять: кімната 1-3 площею 8,70 кв.м, кімната 1-4 площею 6,10 кв.м, сіни а-1 площею 4,60 кв.м+2.10 кв.м, сарай В-1, підвал П-1, частину літньої кухні Б-1, сарай Г-1, що складає 51% від всієї будівлі (а.с.64).

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі N 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі N 643/3049/16-ц (провадження N 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі N 750/262/20 (провадження N 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі N 145/148/20 (провадження N 61-16153св20).

Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховним Судом України від 06 вересня 2017 року у справі N 6-496цс17.

Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 26 червня 2019 року у справі N 565/1145/17, від 28 жовтня 2019 року у справі N 761/42165/17, від 06 червня 2018 року у справі N 315/765/14-ц, що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Суд, дослідивши обставини, на які посилається позивач на підтвердження поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, дійшов висновку про наявність у неї об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки ОСОБА_1 не проживала з останнім, про існування заповіту дізналась лише влітку 2018 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням вказаного, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки позивач довела наявність перешкод, які впливали на своєчасність подання нею заяви до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини за заповітом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 81, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 1220, 1221, 1233, 1235, 1269, 1270, 1272 ЦК, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Друга дніпровська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задовольнити.

Визнати причину пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строку для прийняття спадщини, поважною.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини два місяці, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А. В. Твердохліб