07.09.2023 Єдиний унікальний номер 205/1704/23
Єдиний унікальний номер судової справи 205/1704/23
Номер провадження 2/205/1260/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Заславської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

ВСТАНОВИВ:

21.02.2023 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

Позов, з урахуванням уточненого позову від 24.03.2023 року, обґрунтовано тим, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 03.03.2008 року укладено кредитний договір DNU0GK00001591, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 31 080 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.03.2028 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Станом на дату смерті позичальника його заборгованість за кредитним договором становила 60 254,72 дол. США, з яких: 25 268,85 дол. США заборгованість за кредитом, 15 378,70 дол. США заборгованість за відсотками, 460,98 дол. США заборгованість з комісії, 19 146,19 дол. США заборгованість з пені.

15.02.2022 року направлено претензію кредитора до Другої дніпровської державної нотаріальної контори, на яку 09.03.2022 року позивачем отримано відповідь. 01.06.2022 року до спадкоємця ОСОБА_1 направлено лист-претензію, однак, відповідачем ніяких дій не виконано.

На підставі викладеного позивач просить стягнути на його користь заборгованість за кредитним договором 60 254,72 дол. США, що за курсом 25,25 складає 1 762 450,56 грн. з відповідача як спадкоємця.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.02.2023 року витребувано докази.

31.03.2023 року від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравченка Ю.В. надійшов відзив на позов та 20.04.2023 року на уточнений позов, в яких заперечував проти позовних вимог. Заперечення обґрунтовані тим. що відповідач та ОСОБА_2 на дату смерті останнього у зареєстрованому шлюбі не перебували, шлюб розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2012 року, яке набрало законної сили 03.02.2012 року. На момент смерті позичальника відповідач з ним не проживала. Отже, відповідач не є спадкоємцем ОСОБА_2 . На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову.

18.04.2023 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив, в якій наголошував на тому, що відповідач є спадкоємцем ОСОБА_2 , тому просить задовольнити позов.

17.05.2023 року від представника Банку надійшли пояснення, в яких зазначено, що реєстрація місця проживання є належним доказом на підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем, факт постійного проживання разом зі спадкодавцем може підтверджуватися відміткою у паспорті спадкоємця, що дає підстави для висновку про належність спадщини спадкоємцеві з часу її відкриття. Позивачем надано копії паспортів позивальника та відповідача, а відповідачем не надано доказів на їх спростування, тому відповідач є фактичним спадкоємцем позивальника. На підставі викладеного просить задовольнити позов.

18.05.2023 року від представника ОСОБА_1 надійшли заперечення, в яких вказано, що на момент смерті позичальника відповідач не була його родичем, шлюб між ними було розірвано, проживали окремо, відносин не підтримували, спільне господарство не вели. Також зазначив, що нотаріальну згоду на укладення кредитного договору відповідач чоловіку не давала. Оскільки позивачем не доведено, що відповідач є спадкоємцем позичальника, просить відмовити в задоволенні позову.

01.06.2023 року від представника позивача ОСОБА_3 надійшли пояснення на заперечення, в яких, посилаючись на позицію Верховного Суду, висловлену по справі № 336/3968/16-ц, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду, постановленою 15.06.2023 року без виходу суду до нарадчої кімнати, підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_3 письмово просив розглянути справу без його участі.

Від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравченка Ю.В. надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, проти позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи позивача, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на таке.

У ході судового розгляду встановлено, що між позивачем та ОСОБА_2 03.03.2008 року укладено кредитний договір № DNU0GK00001591, відповідно до якого Банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений у договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки, винагороди відповідно до графіку платежів з датою остаточного повернення кредиту 03.03.2028 року (т. 1 а.с. 15-16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (т. 1 а.с.78 - оберт).

Відповідно до розрахунку Банку заборгованість ОСОБА_2 на дату смерті складала 60 254,72 дол. США, з яких: 25 268,85 дол. США заборгованість за кредитом, 15 378,70 дол. США заборгованість за відсотками, 460,98 дол. США заборгованість з комісії, 19 146,19 дол. США заборгованість з пені (т. 1 а.с.7-14).

З копії спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався, справа заведена на підставі претензії ПАТ КБ «ПриватБанк» (т. 1 а.с. 57-79).

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2012 року по справі № 2/422/2002/2012 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення набрало законної сили 03.02.2012 року (т. 1 а.с.211).

Згідно з відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 6/5-3508 від 09.06.2023 року станом на 17.12.2012 року ОСОБА_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 59). ОСОБА_2 серед переліку зареєстрованих осіб не значиться, що також підтверджується домовою книгою, відповідно до якої його було знято з реєстрації до настання смерті (т. 1 а.с.212-219).

За змістом вказаної норми права цивільні обов`язки особи, в тому числі ті, які виникли на підставі договорів та інших правочинів, припиняються з часу смерті боржника.

Нормою статті 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав i обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять yсі права i обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218,1231 ЦК України).

Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК.

За змістом ст. 51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Судом встановлено, що на час смерті ОСОБА_2 у шлюбі з відповідачем не перебував, ОСОБА_1 проживала окремо. Отже, підстави вважати, що відповідач є спадкоємцем позичальника, відсутні.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача не можуть бути задоволені судом.

З урахуванням викладеного, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати покладаються на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 25, 509, 526, 610, 1216, 1218, 1268, 1281, 1282 ЦК України, ст. ст. 81, 141, 247, 280 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Судові витрати акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» покласти на нього.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г. Остапенко