Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

19 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Голяни О.В., за участю секретаря судового засідання Маняк В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Ужгороді в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Золотухін Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 , про стягнення коштів за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача та відповідача

24.07.2023 року засобом поштового зв`язку ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Золотухін О.О., засобом поштового зв`язку звернувся до суду із позовною заявою, яка зареєстрована канцелярією суду 26.07.2023 року, до ОСОБА_2 про стягнення коштів за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з невиконанням боржником ОСОБА_2 умов договору позики від 21.11.2019, кредитором ОСОБА_1 було ініційовано судовий спір (справа №308/161/22), за результатами вирішення якого Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області 17.05.2022 року затвердив мирову угоду, за умовами якої заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольняються шляхом передання ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 431 956, 81 грн. у такому порядку та строках: - в строк до 15 серпня 2022 року - в сумі не менше, аніж 231 956, 81 грн.; - в строк до 15 вересня 2022 року - в сумі не менше, аніж 40 000, 00 грн.; - в строк до 15 жовтня 2022 року - в сумі не менше, аніж 40 000, 00 грн.; - в строк до 15 листопада 2022 року - в сумі не менше, аніж 40 000, 00 грн.; - в строк до 15 грудня 2022 року - в сумі не менше, аніж 40 000, 00 грн.; - в строк до 15 січня 2023 року - в сумі не менше, аніж 40 000, 00 грн.

На даний час у зв`язку з невиконанням відповідачем ухвали суду про затвердження мирової угоди позивач, на його думку, має право на стягнення заборгованості, нарахованої відповідно до статті 625 ЦК України як захід цивільної відповідальності.

Враховуючи вище викладене, просить суд:

-стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді 3% річних за час прострочення грошового зобов`язання за період з 15.08.2022 по 20.07.2023 6 482,08 грн.; за період з 15.09.2022 по 20.07.2023 - 1015,89 грн.; за період з 15.10.2022 по 20.07.2023 - 917,26 грн.; за період з 15.11.2022 по 20.07.2023 - 815,34 грн.; за період з 15.12.2022 по 20.07.2023 - 716,71 грн., що разом становить: 9947,28 грн.;

-стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у вигляді встановленого індексу інфляції за час прострочення виконання грошових зобов`язань за період з 15.08.2022 року по 20.07.2023 року - 27799,22 грн.; за період з 15.09.2022 по 20.07.2023 - 4306,49 грн.; за період з 15.10.2022 по 20.07.2023 - 3480,36 грн.; за період з

15.11.2022 по 20.07.2023 - 2419,87 грн.; за період з 15.12.2022 по 20.07.2023 -

2124,99 грн., що разом становить: 40130,93 грн.;

Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не надав.

Заяви ( клопотання) учасників справи

17.08.2023 року представником позивача через «Електронний суд» подано до суду заяву про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

19.09.2023 представником позивача через «Електронний суд» подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду позивач справи не заперечує.

Інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.07.2023 відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (стаття 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК)), в судове засідання не з`явився, судові повістки повернуті на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що 21.11.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США, що на момент укладення договору еквівалентно сумі 364 500 грн США, за плату в розмірі 35 % річних строком до 21.11.2020 року.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором позики від 21.11.2019 року виконав, передавши ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 15 000,00 доларів США,що підтверджено розпискою ОСОБА_2 від 21.11.2019.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.05.2022 року у справі №308/161/22 затверджено мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на наступних умовах:

«З метою повного та остаточного врегулювання спору Сторони домовились, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольняються шляхом передання ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 431 956, 81 грн. в порядку та на умовах, визначених у цій Мировій угоді, та прийняття такого виконання ОСОБА_1 на умовах розтермінування, які викладені нижче.

ОСОБА_2 зобов`язується здійснити повернення грошових коштів, зазначених у п. 1 цієї Мирової угоди, у такому порядку та строках:

- в строк до 15 серпня 2022 року в сумі не менше, аніж 231 956, 81 грн.;

- в строк до 15 вересня 2022 року в сумі не менше, аніж 40 000, 00 грн.;

- в строк до 15 жовтня 2022 року в сумі не менше, аніж 40 000, 00 грн.;

- в строк до 15 листопада 2022 року в сумі не менше, аніж 40 000, 00 грн.;

- в строк до 15 грудня 2022 року в сумі не менше, аніж 40 000, 00 грн.;

- в строк до 15 січня 2023 року в сумі не менше, аніж 40 000, 00 грн.

На підтвердження факту передання коштів ОСОБА_1 складається відповідна письмова розписка та передається ОСОБА_2 одночасно з отриманням коштів.

ОСОБА_1 підтверджує, що отримання ним коштів в сумі, вказаній в п. 1 цієї Мирової угоди та у порядку, вказаному у п. 2 цієї Мирової угоди, вичерпує наявність спору між Сторонами за Договором позики від 21.11.2019 року у розмірі 431 956, 81 грн. в межах судової справи №308/161/22 в повному обсязі, та свідчить, що за наслідками виконання умов цієї Мирової угоди не має та не матиме в майбутньому жодних претензій та вимог до ОСОБА_2 майнового та іншого характеру за Договором позики від 21.11.2019 року, укладеного між Сторонами.

ОСОБА_1 зобов`язується не заявляти до ОСОБА_2 жодних інших вимог про повернення коштів, вимог щодо сплати пені, штрафів, відсотків, інфляційних витрат тощо з питань виконання зобов`язань за Договором позики від 21.11.2019 року, укладеного між Сторонами.

Сторони підтверджують, що умови Мирової угоди відповідають їх волі, дана угода укладена добровільно та без жодного примусу, угода не є фіктивною чи удаваною, а наміри Сторін відповідають змісту зобов`язань, визначених Мировою угодою.

Сторони заявляють, що даною Мировою угодою не порушуються права будь-яких відомих їм третіх осіб.

Мирова угода підписана у трьох примірниках, підлягає затвердженню Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області та набирає чинності з моменту набрання законної сили ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про затвердження даної Мирової угоди».

13.09.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Ярошевським Д.А. відкрито виконавче провадження № 69849315 з виконання ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області №308/161/22 від 17.05.2022 року

про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми простроченої заборгованості, що станом на 09.09.2022 року становить 231 956,81 грн.

Оцінка Суду.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти.

У відповідності до ч. 5 наведеної статті, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду тільки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Вирішення судом по суті майнового спору про стягнення заборгованості, який витікає з встановленого факту порушення цивільного зобов`язання, цього зобов`язання не припиняє.

Рішення суду про стягнення заборгованості, не змінює змісту у відповідного правовідношення - характер та обсяг прав і обов`язків сторін залишаються незмінними, додається лише ознака безпосередньої можливості примусового виконання. (висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц)

До моменту здійснення такого виконання або до припинення зобов`язання після ухвалення судового рішення з інших підстав (наприклад, унаслідок зарахування зустрічних однорідних вимог) відповідне зобов`язання продовжує існувати.

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Одним зі способів вирішення цивільного спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав та обов`язків сторін щодо предмета позову. Право сторін на укладання мирової угоди встановлено ЦПК України.

За приписами ч.1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Мирова угода у позовному провадженні - це письмова домовленість між сторонами спору про його вирішення, яка укладається в добровільному порядку з метою припинити спір, на погоджених сторонами умовах. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт самостійним (без державного примусу) врегулюванням розбіжностей на погоджених умовах. Спір може бути врегульовано укладенням мирової угоди на будь-якій стадії процесу, у тому числі на стадії виконання судового рішення (висновок, викладений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 січня 2021 року у справі № 916/661/20).

Умови мирової угоди не припиняють та не змінюють цивільного зобов`язання, яке виникло між сторонами правочину.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 604 ЦК України зобов`язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов`язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором.

Застосування новації як способу припинення зобов`язань допускається виключно за наявності таких ознак: взаємна згода сторін про припинення дії попереднього зобов`язання та щодо умов нового зобов`язання; наявності умов про припинення попереднього зобов`язання; припинення всіх додаткових зобов`язань; виникнення між тими ж особами нового зобов`язання, яке, як правило, містить умову про інший предмет чи спосіб виконання. Характерною ознакою новації є не зміна частини первісного зобов`язання, а укладення між тими ж сторонами нового зобов`язання.

На відміну від звичайного договору, мирова угода укладається в процесі розгляду справи в суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення. Тобто мирова угода не є договором у цивільно -правовому розумінні, оскільки порядок її укладення та затвердження регламентовано положеннями ЦПК України, проте вона має на меті припинення спору на умовах, погоджених сторонами та затверджених судом.

Таким чином, зобов`язання відповідача сплатити суму за договором від 21.11.2019 б/н існувало і на період виконання сторонами домовленостей, які витікали з затвердженої ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від мирової угоди від 17.05.2022 у справі №308/161/22.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до частини 1 статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Таким чином, наявність ухвали про затвердження мирової угоди не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Оскільки чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судового рішення, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін вказаного договору та не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання коштів, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для застосування до спірних правовідносин положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, 15.03.2022 року був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022 року. Вказаним законом доповнювався розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, до розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Так як грошове зобов`язання за ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області про затвердження мирової угоди від 17.05.2022 у справі №308/161/22 виникло внаслідок неналежного виконання позичальником своїх обов`язків за договором позики б/н від 21.11.2019 року, суд враховує положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України та вважає, що нарахування за період з 15.09.2022 по 20.07.2023 підлягають списанню кредитодавцем, а тому позов до задоволення не підлягає.

З огляду на це, враховуючи положення ст.141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладається на позивача.

З цих підстав, керуючись статтями2,5,10-13,18,81,258-259,263-265,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Золотухін Олександр Олександрович, до ОСОБА_2 , про стягнення коштів за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 20.09.2023 року.

Суддя Олена ГОЛЯНА