У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

25 вересня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Морозов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард»,треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна; про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), засобами поштового зв`язку звернулася до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Банк Форвард»(юридична адреса: вул. Саксаганського, 105, м. Київ); треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна (юридична адреса: вул. Златоустівська, будинок 55, офіс 61, м. Київ); приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна (юридична адреса: вул. Ямська, буд. 72, прим.211, в літ. "А", м. Київ), у якій просить суд:

- визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової Ольги Іванівни № 2326, вчинений 30 серпня 2019 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвад» заборгованості в розмірі 46 834 грн 15 коп. таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, від позивача надійшла заява про відстрочку від сплати судового збору.

Вказана заява обґрунтована тим, що розмір судового збору для позивача є занадто обтяжливим, оскільки вона виховує сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як одинока матір та отримує незначну соціальну допомогу. Також, позивач вказує, що після повномасштабного вторгнення рф на територію України та у зв`язку із воєнними діями вона втратила роботу. Відтак, на переконання позивача через несплату судового збору вона не зможе здійснити захист своїх права та будуть порушені її конституційні права, а тому просить суду відстрочити їй сплату судового збору у даній справі.

Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України, було визначено головуючого суддю Морозова В.В. та передано йому дану справу.

Суддя дослідивши заяву з доданими до неї матеріалами, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Конструкція частин 1, 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» дає підстави для висновку, що зменшення тягаря судових витрат, якого зазнає сторона, є не обов`язком суду, а знаходиться у межах суддівського розсуду, який може бути реалізований за наявності певних обставин.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) в рішенні від 19 червня 2011 року в справі Креуз проти Польщі («Kreuz v. Poland») зазначав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. При цьому положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах: «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року; «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та надати докази, на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

До заяви про відстрочення від сплати судового збору позивачем не долучено доказів, які могли б свідчити про її незадовільний майновий стан, зокрема, відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за 2023 рік.

Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 8 від 14 вересня 2023 року, не підтверджують в повній мірі саме майновий стан позивача.

Таким чином, ОСОБА_1 не довела, що її фінансовий стан унеможливлює сплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суду не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення вказаної заяви позивача, відсутні.

Відтак, у задоволені заяви ОСОБА_1 про відстрочку від сплати судового збору, слід відмовити.

Частиною четвертою статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з вимогами частини другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду держбюджету.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлена одна вимога немайнового характеру.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1 073 грн 60 коп.

Отже, сума судового збору, яка мала бути сплачена позивачем при зверненні до суду з даним позовом, складає 1 073 грн 60 коп.

За даних обставин вимоги ЦПК України щодо пред`явлення позову не дотримано, а тому вирішення питання про відкриття провадження в даній справі буде передчасним.

За змістом частин першої третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі вищевикладеного, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 84, 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку від сплати судового збору, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна; про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - залишити без руху, надавши позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі, якщо вона у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 ЦПК України, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання ухвали суду, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернена позивачу.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: В. В. Морозов