г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/386/21
Номер провадження 2/213/17/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Мазуренко В.В., за участю секретарів судового засідання Гусарової О.С., Ємельянцевої Т.С., Довгої А.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , за відсутності представника третьої особи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», третя особа Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання незаконними і скасування наказів та поновлення на роботі,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі. В обґрунтування позовних вимог вказав, що з 11.07.2017р. працював в АТ ПГЗК водієм в автотранспортному цеху автоколона №4 та керував автомобілем вахтовий. 28.12.2020р. йому було надано Наказ про звільнення у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи за п.2 ст. 40 КЗпП України. Наказ було зачитано але для ознайомлення не надано та не вручено копію позивачу. Заперечення на вказаний наказ у письмовому вигляді йому не надали можливості надати. Також позивачу зачитали наказ про припинення трудового договору №593-зв, який містить положення щодо його звільнення, підстави звільнення та відомості про виплату вихідної допомоги. Вважає звільнення незаконним. Позивач завжди сумлінно ставився до виконання своїх трудових обов`язків, він є членом профспілки та активно відстоював трудові інтереси колективу, але такі його дії не завжди схвально сприймались відповідачем. Одним з таких питань було невизначеність позивачу конкретного робочого місця, позивач вважав своїм робочим місцем автомобіль на якому працював, з чим не погоджувався ОСОБА_4 начальник цеху. Позивач не отримав належних письмових відповідей від відповідача на свої запити та заяви про зміну умов праці чи тощо. Звертався до керівництва з приводу порушення охорони праці та умов колективного договору, через що почалось переслідування його адміністрацією підприємства.

В наказі №549-п від 28.12.2020р. відповідач посилається на інші накази, але не посилається на доповідні записки, які б могли довести чи спростувати факти. Відповідач не повідомляв позивача про наявність у нього порушень, не пропонував надати пояснення. Про порушення дисципліни позивачем та розпоряджень позивачу не відомо або відомо частково, копії наказів йому не надавали. У наказі про звільнення вказується про відсутність на робочому місці позивача без поважних причин, але позивач був відсторонений від роботи. Позивача з моменту працевлаштування на підприємство відповідача, а саме з 2017 року, не було притягнуто до відповідальності, не було зауважень до роботи. Вважає, що упереджене ставлення до позивача виникло з моменту коли позивач порушив питання з невиконання відповідачем норм законодавства про охорону праці. Начальник цеху застосовує незаконні господарства, вимагає від водіїв та від позивача купувати за свої кошти запчастини для службового автомобіля, а кошти за придбані деталі не повертають або повертають частково. Позивач з приводу вказаного звертався до правоохоронних органів.

Невідповідність займаній посаді може виявитись при проведенні атестації посадової особи або за станом здоров`я, у позивача не виявлено а ні одного а ні іншого. Позивач посилається на Постанову №531 від 26.07.73р. «про порядок проведення атестації керівних, інженерно-технічних робітників та інших спеціалістів…», та зазначає, що атестацію позивачу ніхто не проводив.

Позивач посилається на Пленум ВСУ №9 за 1992 рік про практику розгляду судами трудових спорів, та зазначає, що його звільнення не відповідає нормам закону. Прав його не позбавляли, ПДР позивач не порушував, прогулів не здійснював, запізнень на роботу не допускав.

Відповідно до ст. 43 КЗпП України розірвання трудового договору за ч.2,3 ст. 40 КЗпП України може бути проведено за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Позивач неодноразово звертався до профспілки з приводу неналежних побутових умов праці, гігієни, шкідливих та небезпечних умов праці, компенсацій та доплат, та на ці звернення профспілка ніяких заходів не вживала, тому позивач звертався до правоохоронних органів, та проводиться досудове розслідування відносно голови профспілки. Вважає, що голова профспілки помстився позивачу.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України позивач має право на отримання від відповідача середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, оскільки звільнення є незаконним. Позивач на адресу відповідача надсилав запит з метою отримання відомостей про заробітну плату за останні два місяці, однак відповіді не отримав.

Просив визнати незаконним та скасувати наказ №549п від 28.12.2020р., наказ 593-зв від 28.12.2020, та поновити позивача на роботі на підприємстві відповідача водієм автотранспортних засобів (вахтовий) автотранспортного цеху.

Представником відповідача надано відзив на позов (а.с.27 т.1). У відзиві представник відповідача зазначає, що 28.09.2020р. позивач ОСОБА_1 водій автотранспортних засобів (вахтовий) відмовився без поважних причин від проходження перевірки знань з питань охорони праці, що стосуються специфіки роботи за професією водій автотранспортних засобів (вахтовий), у зв`язку із закінченням повторного інструктажу з охорони праці на 4 квартал 2020 року, відповідно до пп. 6.5, 6.9 Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Переліку робіт підвищеної небезпеки в АТ «ПІВДГЗК».

Розпорядженням від 29.09.2020р. №567 була створена комісія цеху для контролю за ходом дій при проведенні навчання та перевірки знань з охорони праці у позивача.

30.09.2020р. позивача було ознайомлено з вимогами Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та ст.46 КЗпП України в частині відсторонення від роботи у разі відмови або ухилення від навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці. Письмово позивач відмовився підтвердити факт ознайомлення, про що було складено акт. В цей же день позивачу знову було запропоновано пройти перевірку знань за підсумками повторного інструктажу, на що позивач також відмовився та було складено акт, від підписання якого позивач також відмовився. Вважають, що позивач порушив п. 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників АТ ПІВДГЗК, п.2.16 Робочої інструкції №19-012 водія автотранспортних засобів, п.6.5 Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці в АТ ПІВДГЗК, на підставі чого розпорядженням від 30.09.2020р. №568 у відповідності до ст.46 КЗпП України був відсторонений від роботи в період з 02.10.2020р. по 16.10.2020р. без збереження заробітної плати.

Проведення додаткового повторного інструктажу і перевірки знань позивача здійснювалось на підставі розпорядження від 01.10.2020 № 577. Начальник автоколони № 4 ОСОБА_5 був зобов`язаний провести йому додатковий повторний інструктаж з 02.10.2020 по 16.10.2020 в обсязі 8 годин і розробити тести для перевірки знань водіїв автотранспортних засобів (вахтовий) за допомогою технічних засобів, що відповідає п. 6.9 Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці в АТ «ПІВДГЗК».

Оскільки ОСОБА_1 відмовився вивчати інструкції з охорони праці, що регламентують роботу персоналу, який виконує ремонт автомобілів, тести було розроблено відповідно до Положення про організацію і проведення тестування з питань охорони праці працівників АТ«ПІВДГЗК» на підставі Інструкції з охорони праці № ОТ 19 11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтові, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтові, спецтехніка), зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі, Інструкції № 40 6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків, Інструкції з охорони праці № ОТ 40 53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки), які погоджені, затверджені та внесені до системи тестувань у встановленому порядку.

Після проведення з 02.10.2020 по 16.10.2020 повторного інструктажу, що підтверджується книгою нарядів, 16.10.2020 у присутності членів комісії ОСОБА_1 було роз`яснено, що перевірка знань буде проводиться за допомогою технічних засобів, шляхом надання відповідей на питання затверджених тестів. При складанні іспиту ОСОБА_1 дав відповіді лише на 4 питання з 20. Після відповіді на четверте питання позивач відмовився від подальшої здачі іспиту, про що був складений відповідний акт, від письмового ознайомлення з яким ОСОБА_1 відмовився.

Наказом по підприємству від 28.10.2020 № 449п «Про усунення від роботи у зв`язку з незадовільними результатами перевірки знань з питань охорони праці» позивача було відсторонено від роботи з 17.10.2020 по 17.11.2020 із збереженням заробітної плати в розмірі 2/3 від встановленого окладу.

10.11.2020 водію автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 було проведено навчання в обсязі 2-х годин у вигляді лекції. Так як з 12.11.2020 по 23.11.2020 водій автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці з причини тимчасової непрацездатності, наказом по підприємству від 20.11.2020 № 471п «Про забезпечення проведення повторного навчання з охорони праці» продовжено строки повторного навчання з питань охорони праці водія автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 на 6 календарних днів після закінчення періоду його тимчасової непрацездатності і перевірку знань на наступний робочий день після закінчення навчання. Даний наказ було доведено до відома ОСОБА_1 24.11.2020, але письмово підтвердити ознайомлення з наказом від 20.11.2020 № 471п «Про забезпечення проведення повторного навчання з охорони праці» ОСОБА_1 відмовився, про що був складений відповідний акт, від ознайомлення з яким він також відмовився.

Крім того, 24.11.2020 ОСОБА_1 відмовився розписуватися в Книзі нарядів про проходження додаткового навчання, а також відмовився безпосередньо від навчання під керівництвом начальника автоколони №4 ОСОБА_5

27.11.2020 начальником автоколони № 4 ОСОБА_5 водію автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 було проведено заключний етап навчання в обсязі 6 годин, що зафіксовано в книзі нарядів.

30.11.2020 ОСОБА_1 був запрошений для проведення перевірки знань з охорони праці за допомогою технічних засобів відповідно до Положення про організацію і проведення тестування з питань охорони праці працівників АТ «ПІВДГЗК», але водій автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 відмовився від здачі іспиту, що призвело до невиконання водієм автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 п. 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників АТ «ПІВДГЗК» в частині невиконання вимог нормативних актів про охорону праці, п. 2.16 Робочої інструкції № 19-012 водія автотранспортних засобів (автобус, вахтовий), п. 6.5 Положення про порядок проведення навчання i перевірки знань з питань охорони праці в АТ «ПIВДГЗК», затвердженого та введеного в дію наказом по підприємству від 01.12.2017 № 608, - та за систематичне невиконання вказаних вимог водію автотранспортних засобів (вахтовий) автоколони № 4 автотранспортного цеху ОСОБА_1 наказом по підприємству від 15.12.2020 № 46н «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» оголошено догану.

Наказом по підприємству від 15.12.2020 № 503п позивача відсторонено від роботи у зв`язку з відмовою від повторної перевірки знань з 01.12.2020 до 17.12.2020 із встановленням заробітної плати у розмірі двох третин від встановленого окладу.

18.12.2020 ОСОБА_1 знов показав незадовільний результат перевірки знань з питань охорони праці, відповівши вірно лише на 9 з 20 питань. Через що знову не був допущений до роботи згідно розпорядженню по цеху від 21.12.2020 №737 «Про відсторонення від роботи водія автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 ».

У зв`язку з незадовільними результатами перевірки знань з питань охорони праці водію автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 було запропоновано іншу роботу на підприємстві, зокрема слюсар з ремонту колісних транспортних засобів автотранспортного цеху, слюсар черговий та з ремонту устаткування управління дробильно-транспортного цеху, слюсар з ремонту рухомого складу управління залізничного транспорту, монтер колії управління залізничного транспорту, оглядач-ремонтник вагонів управління залізничного транспорту з можливістю перенавчання безпосередньо на робочому місці за рахунок підприємства. Від запропонованих вакансій та від переведення на запропоновану роботу ОСОБА_1 відмовився, про що складено відповідні акти, ознайомлюватись з якими ОСОБА_1 також відмовився.

28.12.2020 наказом Генерального директора АТ «ПІВДГЗК» №549п від 28.12.2020 Позивача звільнено за п.2 ст.40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи, та його відмовою від переведення на іншу роботу.

А також видано наказ №593-зв від 28.12.2020 про припинення трудового договору з ОСОБА_1 у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи згідно п.2 ст.40 КЗпП України.

Представник відповідача вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтовані, безпідставні та не підлягають задоволенню.

Частинами другою, третьою статті 14 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту.

Згідно з ст. 18 Закону України «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці. Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

Відповідно до п.2.13 Правил охорони праці на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 09.07.2012 №964, працівники підприємств зобов`язані знати і виконувати вимоги цих Правил, інструкцій з охорони праці, відповідні правила поводження з транспортними засобами, машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту, додержуватися зобов`язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства.

Порядок навчання та перевірки знань з питань охорони праці посадових осіб та інших працівників у процесі трудової діяльності, а також учнів, курсантів, слухачів та студентів навчальних закладів під час трудового і професійного навчання встановлює Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Перелік робіт підвищеної небезпеки з підвищеною небезпекою, затверджене наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 №15 (далі - Типове положення).

Згідно з пунктом 1.3 Типового положення, вимоги цього положення є обов`язковими для виконання усіма центральними, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, бюджетними установами та суб`єктами господарювання (далі - підприємства) незалежно від форми власності та видів діяльності.

Відповідно до пункту 3.16 Типового положення працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці, до роботи не допускаються.

Правові підстави відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим органом визначені статтею 46 КЗпП України та можливе за наявності передбачених законодавством обставин.

Пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України встановлено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи.

Документами доданими до відзиву Відповідачем підтверджено, що адміністрацією АТ «ПІВДГЗК» здійснено всі передбачені законодавством заходи щодо навчання та перевірки знань з питань охорони праці ОСОБА_1 .

Слід відмітити, що професія водій автотранспортних засобів (вахтовий) передбачає перевезення робітників АТ «ПІВДГЗК» до місця виконання робіт, в тому числі, до кар`єру АТ «ПІВДГЗК».

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» (Закон №2245) об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Об`єкти АТ ПІВДГЗК включені до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки.

Таким чином, відсутність у Позивача належних знань з питань охорони праці є небезпечною не лише для самого ОСОБА_1 при виконанні ним своїх службових обов`язків, а й для життя та здоров`я оточуючих людей, працівників АТ «ПІВДГЗК», перевезення яких він мав здійснювати згідно робочої інструкції водія автотранспортних засобів (вахтовий). Проте Позивач зі свого боку не виконав передбачені законодавством вимоги відносно проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці.

У зв`язку з чим, АТ «ПІВДГЗК» було запропоновано ОСОБА_1 іншу роботу серед наявних вакансій на підприємстві, оскільки виконання ОСОБА_1 роботи за посадою водія автотранспортних засобів (вахтовий) не представлялось можливим через не здачу останнім іспиту з питань охорони праці.

На виконання вимог ст.43 КЗпП України, АТ «ПІВДГЗК» у передбачені законодавством строки звернулося до профспілкового комітету ПО ПМГУ АТ «ПІВДГЗК» з поданням відносно надання згоди на звільнення ОСОБА_1 , який є членом даної профспілки.

Товариством одержано повідомлення профспілкового комітету ПО ПМГУ АТ «ПІВДГЗК» про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 .

Таким чином, АТ «ПІВДГЗК» вважає видані у відношенні ОСОБА_1 накази законними, обґрунтованими та такими, що відповідають нормам діючого законодавства.

Вказують, що позивач своїми доводами у позові, вводить суд в оману, оскільки позивач запрошувався для ознайомлення з оскаржуваними наказами, але позивач відмовився брати зазначені накази до рук для ознайомлення. У зв`язку з чим, представником АТ «ПІВДГЗК» їх зміст було зачитано в голос та запропоновано поставити свій підпис щодо ознайомлення ОСОБА_1 або викладення своїх заперечень, від чого Позивач категорично відмовився. Вказані накази надіслані позивачу поштою з вказаних причин.

Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником відповідача подано письмові пояснення (а.с.47-57 т2), в яких зазначає, що позивач своїми твердженнями, що адміністрація АТ «ПІВДГЗК» не надала йому на ознайомлення накази, які оскаржуються, вводить Суд в оману. Відповідачем було запрошено Позивача 28.12.2020р. для ознайомлення з оскаржуваними наказами, проте останній відмовився брати зазначені накази до рук для ознайомлення. У зв`язку з чим, представником АТ «ПІВДГЗК» їх зміст було зачитано в голос та запропоновано поставити свій підпис щодо ознайомлення ОСОБА_1 або викладення своїх заперечень, від чого Позивач категорично відмовився. Тому наказ №549п від 28.12.2020 та наказ №593-зв від 28.12.2020, були надіслані Позивачу поштою.

Твердження позивача про невизначеність робочого місця позивача - не мають відношення до предмету спору.

При цьому, слід зазначити, що ст. 29 КЗпП України передбачено обов`язок власника або уповноваженого ним органу (далі роботодавець) проінструктувати працівника і визначити йому робоче місце. КЗпП на сьогодні не містить ані визначення місця роботи, ані визначення робочого місця.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України,місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За загальним правилом місцезнаходження підприємства, установи, організації збігається з місцем його виробничої діяльності.

Таким чином, місцем роботи Позивача є фактичне місце ведення діяльності АТ «ПІВДГЗК».

Відповідно до ст. 83 Цивільного процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем жодних доказів наявності порушень охорони праці з боку керівництва Відповідача до позовної заяви не додано.

Предметом спору, що розглядається судом є оспорювання Позивачем наказу про його звільнення за п.2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи, та його відмовою від переведення на іншу роботу.

Посилання у наказі №549п від 28.12.2020 на неодноразове притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни та Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників АТ «ПІВДГЗК» не є підставою його звільнення. Підставою його звільнення є не систематичні порушення трудової дисципліни, а встановлена недостатня кваліфікація для виконання роботи у зв`язку з не здачею іспиту щодо знань з питань охорони праці.

АТ «ПІВДГЗК» звертає увагу Суду на невідповідність матеріалам справи твердження Позивача щодо його не ознайомлення відносно фактів порушень та не надання йому можливості з цього приводу надати пояснення. Зокрема, щодо наказу №46н від 15.12.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», з яким Позивач ознайомлений, про що свідчить його підпис та виклав свої зауваження.

Позивач вказує, щодо незаконних дій начальника цеху ПуцьЄ.Ф., та що позивач звертався до правоохоронних органів. Зазначені твердження Позивача не мають відношення до предмету спору.

При цьому, необхідно відмітити, як вбачається з тексту позовної заяви твердження про встановлення фактів не законних дій керівництва Відповідача є голослівними та не відповідають дійсності, оскільки встановлення зазначених фактів буде мати місце у випадку винесення вироку суду по кримінальній справі у відношенні конкретних осіб, а на разі лише проводиться досудове розслідування як вказує сам Позивач.

Позивач наполягає на тому, що у АТ «ПІВДГЗК» були відсутні підстави для його звільнення, а тому звільнення є незаконним.

Однак, по-перше, відповідно до постанови пленуму ВСУ №9 за 1992 рік, позбавлення спеціального права (в даному випадку права керування автотранспортним засобом) лише може бути підставою для звільнення, але це не є виключною підставою для звільнення за ч.2 ст.40 КЗпП.

По-друге, Позивач у своїх переконаннях щодо порушення його прав не враховує, що він працював на гірничому підприємстві, яке у своїй діяльності використовує джерела підвищеної небезпеки. Якщо б Позивач працював водієм на будь-якому іншому підприємстві, де відсутні об`єкти підвищеної небезпеки та потреба у професійному доборі жодної необхідності щодо проходження інструктажів та складання іспитів щодо перевірки знань з питань охорони праці не виникало б.

Відповідно до ст.1 Гірничого закону України гірниче підприємство цілісний технічно та організаційно відокремлений майновий комплекс засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об`єктів із застосуванням гірничих технологій (шахти, рудники, копальні, кар`єри, розрізи, збагачувальні фабрики тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» (Закон №2245) об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Об`єкти АТ «ПІВДГЗК» включені до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки. Згідно з ст. 18 ЗУ «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

До переліку робіт підвищеної небезпеки та робіт, де є потреба у професійному доборі, відносяться роботи, пов`язані з управлінням наземним, підземним, повітряним та водним транспортом.

Тим самим, професія водія автотранспортних засобів (вахтовий), входить до переліку робіт, де є потреби у професійному доборі, а проведення повторного інструктажу, навчання та перевірки знань з питань охорони праці є вимогою законодавства, а не забаганкою Відповідача.

Згідно з вимогами затвердженого типового положення «Про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та переліку робіт з підвищеною небезпекою», повторний інструктаж проводиться в терміни, визначені нормативно правовими актами з охорони праці, які діють у галузі, або роботодавцем (фізичною особою, яка використовує найману працю) з урахуванням конкретних умов праці, але не рідше: на роботах підвищеної небезпеки 1 раз на 3 місяці;

Згідно з вимогами первинний, повторний, позаплановий і цільовий інструктажі завершуються перевіркою знань у вигляді усного опитування або за допомогою технічних засобів, а також перевіркою набутих навичок безпечних методів праці, особою, яка проводила інструктаж.

Інструктаж водіям проводить безпосередній керівник робіт (начальник автомобільної колони, або людина, котра виконує його обов`язки), інструктаж проводиться по місцевим інструкціям, що регламентують безпечне виконання робіт в конкретних умовах певного робочого місця, інструкціям з охорони праці для певної професії і при виконанні певних видів робіт.

При незадовільних результатах перевірки знань, умінь і навичок щодо безпечного виконання робіт після первинного, повторного чи позапланового інструктажів протягом 10 днів додатково проводяться інструктаж і повторна перевірка знань.

Згідно з вимогами статті 18 Закону України «Про охорону праці» не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

Відповідно до п.2.13 Правил охорони праці на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 09.07.2012 №964, працівники підприємств зобов`язані знати і виконувати вимоги цих Правил, інструкцій з охорони праці, відповідні правила поводження з транспортними засобами, машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту, додержуватися зобов`язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства.

Порядок навчання та перевірки знань з питань охорони праці посадових осіб та інших працівників у процесі трудової діяльності, а також учнів, курсантів, слухачів та студентів навчальних закладів під час трудового і професійного навчання встановлює Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Перелік робіт підвищеної небезпеки з підвищеною небезпекою, затверджене наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 №15(далі - Типове положення).

Згідно з пунктом 1.3 Типового положення, вимоги цього положення є обов`язковими для виконання усіма центральними, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, бюджетними установами та суб`єктами господарювання (далі - підприємства) незалежно від форми власності та видів діяльності.

Відповідно до пункту 3.16 Типового положення працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці, до роботи не допускаються.

На підставі вищезазначеного, враховуючи, що на АТ «ПІВДГЗК» мають місце джерела небезпеки з потенціалом групового смертельного нещасного випадку на маршрутах руху: наявність крутих і затяжних ухилів та підйомів; ділянок дороги з обмеженою оглядовістю і звуженою проїжджою частиною; роботи негабаритних, великовантажних та технологічних транспортних засобів; роботи кар`єрних перевантажувальних пунктів; роботи рухомого складу залізничного транспорту; перетину дороги з контактною мережею; проведення вибухових робіт тощо, до роботи водіїв автотранспортних засобів (вахтовий), які перевозять пасажирів на робочі місця всього комбінату АТ «ПІВДГЗК» (кар`єр, відвали тощо), допускаються виключно водії, котрі успішно склали іспит з перевірки знань, умінь та навичок щодо безпечного виконання робіт. Водії, що показали незадовільний рівень знань с питань охорони праці, від виконання таких робіт відстороняються до успішного проходження перевірки знань з питань охорони праці.

Враховуючи вищевикладене, відсутність у Позивача належних знань з питань охорони праці є небезпечною не лише для самого ОСОБА_1 при виконанні ним своїх службових обов`язків, а й для життя та здоров`я оточуючих людей, працівників АТ «ПІВДГЗК», перевезення яких він мав здійснювати згідно робочої інструкції водія автотранспортних засобів (вахтовий). Проте Позивач зі свого боку не виконав передбачені законодавством вимоги відносно проходження навчання та перевірки знань з питань охорони праці.

Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником відповідача подано додаткові письмові пояснення (а.с.105-109 т3), відповідно до яких вказують, що позивач наполягає на тому, що у АТ «ПІВДГЗК» були відсутні підстави для його звільнення, а тому звільнення є незаконним.

Однак, позбавлення спеціального права (в даному випадку права керування автотранспортним засобом) лише може бути підставою для звільнення, але це не є виключною підставою для звільнення за ч.2 ст.40 КЗпП. Позивач у своїх переконаннях щодо порушення його прав не враховує, що він працював на гірничому підприємстві, яке у своїй діяльності використовує джерела підвищеної небезпеки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 06 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при розгляді справ про звільнення за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у зв`язку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами у справі.

Пунктами 1, 2 Положення про дисципліну працівників гірничих підприємств, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 березня 2002 року №294 (далі - Положення №294), передбачено, що це Положення визначає особливості дисциплінарної відповідальності працівників гірничих підприємств за порушення гірничого законодавства. Дисципліна праці на роботах у шкідливих і небезпечних підземних умовах полягає в дотриманні всіма працівниками вимог законодавства про охорону праці, нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, до сфери управління яких належать гірничі підприємства, наказів і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу, приписів спеціально уповноважених органів державного нагляду, а також цього Положення.

Згідно з пунктом 4 Положення №294 працівник зобов`язаний: 1) своєчасно і в повному обсязі виконувати покладені на нього обов`язки, постійно підвищувати свою кваліфікацію; 2) знати і неухильно дотримуватись вимог правил, норм та інструкцій з безпечного ведення робіт, правил технічної експлуатації, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, нормативно-правових актів з охорони праці, а також посадових інструкцій; 3) проходити навчання та перевірку знання вимог нормативно-правових актів з охорони праці, правил, норм та інструкцій з безпечного ведення робіт. Особи, які під час перевірки виявили недостатній рівень знань, не допускаються до робіт у шкідливих і небезпечних підземних умовах і переводяться за їх згодою, тимчасово, до наступної перевірки на інші виробничі дільниці з оплатою за виконувану роботу. У разі відмови від переведення власник або уповноважений ним орган має право відсторонити працівника від роботи без збереження заробітної плати на період до повторної перевірки. Особи, які повторно не склали відповідного іспиту, можуть бути звільнені з роботи відповідно до пункту 2 статті 40 КЗпП України.

Позивач неодноразово намагався скласти іспит з перевірки знань з охорони праці, йому проводилось навчання, в передбачених нормативними документами, що регулюють охорону праці обсягах. Проте, Позивач не склав повторного іспиту з охорони праці, відповідно йому було запропоновано іншу роботу на підприємстві, від якої він відмовився.

Тобто, документально підтверджується, що ОСОБА_1 неодноразово проходив перевірку знань з питань охорони праці, за результатами якої показав незадовільний результат, від переведення на роботу, не пов`язану з підвищеною небезпекою, відмовився.

АТ «ПІВДГЗК» на виконання вимог ст.43 КЗпП України у передбачені законодавством строки звернулося до профспілкового комітету ПО ПМГУ АТ «ПІВДГЗК» з поданням відносно надання згоди на звільнення ОСОБА_1 , який є членом даної профспілки та отримало згоду на звільнення позивача.

Таким чином, враховуючи наведене вище у АТ «ПІВДГЗК» були наявні правові підстави для звільнення Позивача у відповідності до пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України.

Звертають увагу, що ОСОБА_1 направив звернення до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини з приводу порушення адміністрацією АТ «ПІВДГЗК» його права на працю.

Зазначене звернення було направлено для розгляду за належністю до Державної служби України з питань праці, яка у свою чергу направила його для розгляду та відповідного реагування Головному управлінню Держпраці у Дніпропетровській області.

Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області за зверненням ОСОБА_1 проведено позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) щодо додержання АТ «ПІВДГЗК» законодавства у сфері охорони праці під час проведення перевірки знань з питань охорони праці.

За результатами перевірки складено Акт №3/5.6 від 13.01.2022, відповідно до якого відсутні порушення вимог законодавства не лише під час проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці ОСОБА_1 , що передував його звільненню, а й протягом усієї його трудової діяльності на підприємстві, оскільки Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області перевірявся весь період роботи ОСОБА_1 на предмет дотримання АТ «ПІВДГЗК» законодавства у сфері охорони праці, а саме період з 11.07.2017 по 28.12.2020.

АТ «ПІВДГЗК» звертає увагу на те, що зазначений Акт спростовує доводи Позивача викладені в позовній заяві щодо порушення адміністрацією АТ «ПІВДГЗК» перевірки знань з питань охорони праці та законодавства про охорону праці в цілому.

АТ «ПІВДГЗК» заперечує та не визнає обставини щодо особливої складності тестового білету, за яким ОСОБА_1 проходив перевірку знань з питань охорони праці.

Для визначення відповідності питань тестового білету перевірки знань з питань охорони праці колишнього працівника АТ «ПІВДГЗК» ОСОБА_1 водія автотранспортних засобів (вахтовий) вимогам нормативних актів у галузі охорони праці було призначено судову інженерно-технічну експертизу.

Відповідно до наданого висновку судової інженерно-технічної експертизи №СЕ 19/121-21/19506-БЖ від 12.04.2022: «…всі відповіді на питання «тестового білету перевірки знань з питань праці» відносяться до вищезазначених тем навчального плану (інструкціям) розробленого на АТ «ПІВДГЗК» з охорони праці для водія автотранспортних засобів (автобус, вахтовий) ОСОБА_1 .

Висновки: Питання тестового білету перевірки знань з питань охорони праці колишнього працівника АТ «ПІВДГЗК» ОСОБА_1 водія автотранспортних засобів (вахтовий) відповідають вимогам нормативних актів у сфері охорони праці».

Тобто, експертизою спростовано доводи Позивача щодо невідповідності, упередженості та складності тестового білету перевірки знань з питань охорони праці колишнього працівника АТ «ПІВДГЗК» ОСОБА_1 водія автотранспортних засобів (вахтовий).

Таким чином, перевірка знань з питань охорони праці та подальше звільнення позивача на підставі пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України проведені АТ «ПІВДГЗК» з повним дотриманням вимог чинного законодавства України, відповідно відсутні підстави для задоволення позову та поновлення Позивача на роботі.

Просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представником третьої особи надано пояснення на позов (а.с.186-190 т1), відповідно до яких 22.12.2020р. до них надійшло подання відповідача відносно надання згоди на звільнення водія автотранспортних засобів (вахтовий) автоколони №4 автотранспортного цеху ОСОБА_1 , за ч.2 ст. 40 КЗпП України. 23.12.2020р. о 15:00 годині відбулось засідання Президії профспілкового комітету ПО ПМГУ АТ «ПІВДГЗК». На засідання були запрошені для отримання пояснень по вказаному поданню: ОСОБА_6 начальник відділу кадрів АТ «ПІВДГЗК», ПуцьЄ.Ф. начальник АТЦ АТ «ПІВДГЗК», ОСОБА_5 начальник автоколони №4 АТ «ПІВДГЗК», ОСОБА_7 голова цехового комітету АТЦ АТ «ПІВДГЗК», ОСОБА_8 начальника відділу охорони праці АТ «ПІВДГЗК», Смірнова А.Ю. начальника дільниці групи затримання АТ «ПІВДГЗК», ОСОБА_1 - водія автотранспортних засобів (вахтовий) автоколони №4 автотранспортного цеху АТ «ПІВДГЗК». Під час засідання було ознайомлення з вказаним поданням та доданими до нього документами, були вислухані пояснення запрошених осіб та позивача з приводу надання згоди на звільнення позивача. В ході засідання було встановлено, що позивач неодноразово мав достатньо можливостей та часу для опрацювання інструкцій з охорони праці та перевірки знань з охорони праці, оскільки інструктажі були прочитані по декілька разів в повному обсязі та відповідно до затвердженого плану, також було надано час на само опрацювання інструкцій. Крім того було встановлено, що позивач відмовився без поважних причин від підпису про ознайомлення з нормативними документами про необхідність перевірки знань з охорони праці, від проходження перевірки знань з охорони праці та від повторної здачі екзамену з охорони праці. На засіданні було зачитано текст заяви позивача про ознайомлення з Правилами внутрішнього трудового розпорядку для працівників АТ «ПІВДГЗК», ЗУ «Про охорону праці», Положенням «про пропускний та внутрішньо об`єктовий режим», правилами та нормами з охорони праці, виробничої санітарії та пожежної небезпеки, за що зобов`язується нести відповідальність відповідно до Робочої інструкції №19-012. Крім того вказують, що ОСОБА_1 двічі не склав іспит з питань охорони праці. Вказують, що на засіданні повідомлено, що на АТ «ПІВДГЗК» здача екзаменів з охорони праці за допомогою технічних засобів проводиться з 2017р. Вказано, що ОСОБА_1 неодноразово проходив таку перевірку знань, та знав процедуру навчання та перевірки знань з охорони праці. Позивач на засіданні акцентував увагу, що невзмозі засвоїти той обсяг інформації, яка йому викладалась під час проведення інструктажів з питань охорони праці, та він не мав бажання здійснювати самонавчання. Президією профспілки було з`ясовано питання направлення позивачу відповідачем пропозицій щодо переведення позивача на іншу професію, та що позивач від таких пропозицій відмовився. В ході засідання профспілкового комітету було зроблено аналіз норм чинного законодавства та судової практики. Дійшли висновку про невідповідність позивача виконуваній роботі та надано згоду на звільнення за п.2 ст. 40 КЗпП України, про що позивачу було направлено витяг з протоколу. Вважають, що з боку профспілки було належним чином виконано свої зобов`язання.

Заяви, клопотання, процесуальні рішення.

01.02.2021р. суддею Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Алексєєвим О.В. відкрито провадження у справі, в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

18.02.2021р. представником відповідача подано заяву про допит свідків. Ухвалою від 12.03.2021р. дане клопотання було задоволено.

23.04.2021р. представником позивача ОСОБА_2 подано заяву про проведення відео-трансляції судових засідань, та позивачем подано заяву про виклик свідків. Ухвалою від 23.04.2021р. відмовлено у заяві про проведення відео-трансляції судових засідань.

26.04.2021р. позивачу припинено надання безоплатної вторинної правової допомоги у зв`язку з ти, що особа залучила іншого представника у справі.

28.05.2021р. представником відповідача подано заяву про приєднання документів до справи.

28.05.2021р. позивачем надано уточнену позовну заяву. Ухвалою від 28.05.2021р. у прийнятті уточненого позову відмовлено, залучено третю особу.

27.07.2021р. третьою особою надано пояснення на позов.

30.07.2021р. позивач надав заяву про залучення до матеріалів справи доказів, представник позивача подала заяву про залучення прокурора. 30.07.2021р. представник відповідача подав заяву про призначення експертизи.

17.06.2021р. представник відповідача подав заяву про приєднання документів, заяву про допит свідків.

17.06.2021р. представник позивача подала заяву про залучення свідків, заяву про залучення письмових доказів, відео та аудіо доказів.

18.06.2021р. представником відповідача подано письмові пояснення.

30.07.2021р. ухвалою суду задоволено клопотання про допит свідків, ухвалою суду призначено експертизу, розгляд справи зупинено на час проведення експертизи.

08.10.2021р. справу прийнято до свого провадження суддею Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Князєвою Н.В. (а.с.17 справи-замінника).

14.12.2021р. погоджено строк проведення експертизи понад 90 днів, витребувано документи (а.с.31 справи-замінника). Документи на виконання ухвали надійшли до суду 24.12.2021р.

22.12.2021р. ухвалою суду задоволено заяву представника позивача про відвід головуючому.

30.12.2021р. справу прийнято до свого провадження суддею Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Мазуренко В.В. (а.с.40)

19.08.2022р. до суду надійшов висновок експерта.

22.08.2022р. поновлено провадження по справі.

21.09.2022р. представником відповідача надано додаткові пояснення.

30.09.2022р. представником позивача подано заяву про відвід головуючому.

06.10.2022р. позивачем подано заяву про допит свідків в рамках розгляду відводу головуючому.

21.11.2022р. представником позивача подано заяву про відео трансляцію судових засідань. Дана заява задоволена 05.12.2022р. усною ухвалою в судовому засіданні.

Ухвалою від 23.11.2022р. відмовлено у допиті свідків в рамках розгляду відводу.

Ухвалою від 23.11.2022р. заяву представника позивача про відвід визнано необґрунтованою та передано до канцелярії для визначення судді який буде вирішувати питання про відвід.

25.11.2022р. суддею Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Поповим В.В. відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про відвід головуючому.

18.01.2023р. представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

06.02.2023р. представником позивача подано заяву про завірення копій документів. Усною ухвалою вирішено при дослідженні письмових доказів звірити оригінали документів.

06.02.2023р. представником позивача подано заяву про доручення до матеріалів справи письмової заяви від 30.01.2023р. про нікчемний правочин з назвою довіреність.

06.03.2023р. представник позивача подала заяву та просила зафіксувати порушення секретарем судового засідання інструкції, зобов`язати поновити порушене право, забезпечити виконання ч. 5 ст. 27 ЦПК України, забезпечити виконання процесуального закону, винести письмову ухвалу. 06.03.2023р. представник позивача подала заяву про залучення прокурора.

03.04.2023р. представник позивача подала заяву про залучення свідків та повторний допит свідків, заяву про ухиляння від сплати податків особами які здійснюють незалежну професійну діяльність.

03.04.2023р. ухвалою суду у задоволенні заяви про залучення прокурора відмовлено, про винесення окремої ухвали про ухиляння від сплати податків відмовлено. Про повторний допит свідків у зв`язку з відсутністю аудіо-відео файлів із записами судових засідань від 30.01.2023р. та 06.02.2023р. задоволено, повернути позивачу сплачений судовий збір та диск.

14.04.2023р. представником позивача подано заяву про доручення документів, заяву про відвід секретарю. Ухвалою суду від 14.04.2023р. заяву про відвід секретарю залишено без розгляду, у задоволенні вимоги про вжиття заходів щодо незалучення секретаря відмовлено.

24.04.2023р. представником відповідача подано заяву про повторний допит свідка у зв`язку з відсутністю аудіо-відео файлів із записами судових засідань від 30.01.2023р. та 06.02.2023р. 28.04.2023р. в судовому засіданні усною ухвалою клопотання задоволено.

22.05.2023р. позивачем подано заяву про передачу справи за підсудністю до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

25.05.2023р. представником позивача подано заяву (заперечення) щодо відсутності в матеріалах справи повісток про виклик свідків. Долучено копію реєстру на відправлення кореспонденції за 09.05.2023р. на підтвердження виклику свідків по справі.

09.06.2023р. ухвалою суду у клопотанні про передачу справи до іншого суду відмовлено.

09.06.2023р. представником позивача надано заяву-повідомлення про підготовку злочину. В судовому засіданні вирішено направити вказану заяву до правоохоронних органів.

09.06.2023р. представник відповідача подав заяву про приєднання документів письмових пояснень свідків.

16.06.2023р. представником позивача подано заяву-вимогу про забезпечення виконання ухвали від 30.07.2021р.

16.06.2023р. ухвалою суду вирішено письмові пояснення свідків долучити до справи, продовжити судовий розгляд за відсутності свідків. Заяву-вимогу представника позивача залишити без задоволення.

21.07.2023р. представником позивача подано заперечення на дії головуючого. Ухвалою суду від 28.07.2023р. заперечення на дії головуючого внесено до журналу судового засідання та відхилено.

21.07.2023р. представником позивача подано заяву про відвід головуючому. Ухвалою від 28.07.2023р. визнано зловживанням процесуальними правами представником позивача заявлення завідомо безпідставного відводу, та попереджено про неприпустимість зловживання процесуальними правами, заяву про відвід залишено без розгляду.

25.08.2023р. позивачем подано заяву про передачу справи за підсудністю до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. 25.08.2023р. представник позивача подала заяву про забезпечення виконання ухвали, про виклик повістками свідків, взяти до уваги пояснення свідків про безпідставну відмову, винести окрему ухвалу. Ухвалою суду від 25.08.2023р. визнано зловживанням процесуальними правами позивачем подання заяви для вирішення питання яке вже вирішено судом, та попереджено позивача про недопустимість зловживання процесуальними правами, заяву про передачу справи до іншого суду від 25.08.2023р. залишено без розгляду. Визнано зловживанням процесуальними правами представником позивача подання заяви для вирішення питання яке вже вирішено судом, застосовано до представника позивача штраф, заяву залишено без розгляду.

25.08.2023р. позивачем подано заяву про відвід, 15.09.2023р. позивачем подано заяву про відвід. 15.09.2023р. представником позивача подано заяву про підтримання відводу поданого позивачем. 15.09.2023р. заяви про відвід головуючому залишено без розгляду.

Пояснення сторін

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 30.01.2023р. позовні вимоги підтримав, від надання пояснень на позов відмовився. В подальшому, протягом розгляду справи, пояснював, що на підприємстві відповідача порушується закон про охорону праці, позивач відстоював свої права та права інших працівників,- подавав заяви, звертався до правоохоронних органів. Вважає, що у зв`язку з його активною позицією його вирішили звільнити. Він не погоджувався зі змістом робочої інструкції, вважає, що вона не відповідає вимогам закону. Іспит з охорони праці був організований таким чином, щоб він його не склав, навчання проводили особи з якими у нього конфлікт, навчання проводилось з порушеннями закону, екзаменаційний білет було виготовлено особисто для позивача, у чому вбачає упередженість відповідача. Екзаменаційний білет було викладено в такий спосіб, щоб він не мав змоги правильно на нього відповісти, оскільки потрібно було б вивчити інструкції на пам`ять.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні 30.01.2023р. позовні вимоги підтримала, усні пояснення стосовно позову надавати не забажала, вказала, що пояснення надасть в письмовому вигляді, але письмових пояснень суду надано не було.

Представник відповідача ОСОБА_3 , посилаючись на обставини, викладені у відзиві, поясненнях та додаткових поясненнях, просив суд відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні були допитані свідки:

В судовому засіданні 30.01.2023р. в якості свідка було допитано позивача, фіксація судового засідання 30.01.2023р. не збереглась про що було повідомлено сторін, клопотань про повторний допит в якості свідка позивача не надійшло.

Свідок ОСОБА_9 був допитаний в судовому засіданні 30.01.2023р. та 06.02.2023р., фіксація судового засідання 30.01.2023р. та 06.02.2023р. не збереглась про що було повідомлено сторін, та за клопотанням сторони було повторно допитано даного свідка. Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він працює начальником цеху на підприємстві відповідача. В 2017 році позивача було прийнято на роботу на підприємство відповідача, та позивача було ознайомлено з умовами праці, пільгами, компенсаціями, правилами внутрішнього трудового розпорядку, робочою інструкцією, колективним договором. Згідно Робочої інструкції позивач, як водій, зобов`язаний: слідувати за маршрутом згідно наряду, виконувати виробничі завдання, підчинятися керівникам підрозділів, проводити поточний ремонт в авторемонтній мастерській цеху, тобто проводити ремонт автомобіля який відповідає автослюсару 4го розряду. Свідок вказав, що ОСОБА_1 проходив відповідне навчання на автослюсаря 4го розряду. Свідок вказав, що позивач, згідно Робочої інструкції, несе відповідальність: за невиконання даної інструкції, за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, трудової дисципліни, правил та норм охорони праці. Перед початком роботи ОСОБА_1 у відділі охорони праці був проведений вступний інструктаж, в ході якого він був ознайомлений з інструкціями: Інструкція з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», 19-02 слюсарів по ремонту автомобілів, Інструкція №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків, та інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки). З цього часу ОСОБА_1 щоквартально проходив повторний інструктаж, та зауважень не надходило до вересня 2020 року. Щоквартальне навчання та перевірка знань з охорони праці проводиться у водіїв автотранспортних засобів (вахтовий), оскільки віднесено до робіт з підвищеної небезпеки. Оплата праці позивача здійснювалась згідно окладу.

28.09.2020р. ОСОБА_1 , у зв`язку з закінченням повторного інструктажу з охорони праці на 4 квартал 2020рю, був запрошений для перевірки знань з інструкції з охорони праці, що стосуються специфіки праці водіїв автотранспортних засобів (вахтовий), але ОСОБА_1 відмовився проходити перевірку знань. Начальник автоколони ОСОБА_5 з вказаних подій написав доповідну записку. Для перевірки правомірності дій ОСОБА_5 , вимог Положення про проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці, - була створена комісія. У вересні 2020р. ОСОБА_1 був ознайомлений з вказаним вище Положенням та ст. 46 КЗпП України, але підписуватись відмовився про ознайомлення, та було складено акт про відмову від підпису, - в акті також відмовився підписуватись позивач. Позивачу запропонували пройти перевірку знань за результатами повторного інструктажу, але позивач відмовився, про що було складено акт. Через відмову проходити перевірку знань з охорони праці ОСОБА_1 був відсторонений від роботи. З наказом про відсторонення позивача ознайомили, але він відмовився від підпису, про що було складено акт. Начальнику автоколони ОСОБА_5 було доручено провести додатковий інструктаж позивачу, розробити тести. Розробка нових тестів була необхідна, оскільки ОСОБА_1 відмовився вивчати Інструкції з охорони праці, які регламентують роботу персоналу з ремонту автомобілів, аргументуючи це тим, що він був прийнятий на роботу водієм. Тести були розроблені, затверджені, та внесені в систему тестування. Начальник автоколони провів додатковий інструктаж позивачу обсягом 8 годин. Позивачу було роз`яснено порядок здачі екзамену за допомогою технічних засобів. При здачі екзамену ОСОБА_1 відповів на 4 питання, та відмовився далі здавати екзамен. З 17.10.2020р. позивач був відсторонений від роботи, та повинен пройти навчання обсягом 8 годин за начиткою начальником автоколони Чигриним, та 128 годин самопідготовка. Начальник автоколони провів додатковий інструктаж позивачу, але через хворобу позивача, видавався наказ про додатковий інструктаж після виходу з лікарняного. Після виходу з лікарняного позивачу було продовжено додатковий інструктаж, та загалом обсяг склав 8 годин. 30.11.2020р. позивач відмовився від здачі екзамену, про що було складено акт. Позивачу було винесено догану за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, невиконання вимог Робочої інструкції, та Положення про проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці. Позивача було відсторонено від роботи у зв`язку з відмовою від проходження перевірки знань з охорони праці. 18.12.2020р. при здачі екзамену ОСОБА_1 відповів на 9 питань з 20, тобто показав незадовільний результат з перевірки знань з охорони праці. Позивач був відсторонений від роботи. У зв`язку з систематичними незадовільними результатами перевірки знань з питань охорони праці Позивачу запропонували інші вакантні посади, але він відмовився. ОСОБА_1 був звільнений з підприємства відповідача у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації яка заважає подальшій роботі за п.2 ст. 40 КЗпП України.

Ремонт автомобіля здійснюється, в залежності від складності ремонту, водієм, якщо ремонт стосується паливної апаратури слюсарем з ремонту паливної апаратури, якщо двигун, або вулканізація камери, то також інші спеціалісти, тобто в залежності від складності. З 03.11.2017 по 31.08.2020р. позивач 17 раз порушив вимоги Робочої інструкції, проводились лише бесіди, порушення зафіксовані, догани не виносились.

Зазначив, що передвзятого відношення до позивача не має. Атестація робочого місця позивача проводилась, представник їздив два дні з позивачем, а на третій день з іншим водієм, з результатами атестації робочого місця позивача було ознайомлено.

Свідок ОСОБА_10 був допитаний в судовому засіданні 30.01.2023р., фіксація судового засідання 30.01.2023р. не збереглась про що було повідомлено сторін, та за клопотанням сторони було повторно допитано даного свідка. Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він працює начальником служби головного ревізора на залізничному транспорті у АТ «ПІВДГЗК». До компетенції свідка входить визначення кола ризиків для професій. Водій який перевозить пасажирів, він відповідає за безпеку руху та безпеку свою і пасажирів. Позивач працював водієм автотранспортних засобів (вахтовий), він перевозив пасажирів, в тому числі в умовах кар`єру. Робота водіїв автотранспортних засобів супроводжується джерелами небезпеки: електрична напруга високовольтна, профіль доріг, робота технологічного транспорту, робота перевантажувальних пунктів, рух по гірським серпантинам, ризик не впоратись з керуванням, з`їхати з кар`єрного уступу. Дана професія прирівнюється до роботи з підвищеної небезпеки, є потенціал групового смертельного травматизму, тому ця робота потребує навчання з охорони праці. Водії автотранспортних засобів в кар`єрі повинні дотримуватись вимог НПА з охорони праці, техніки безпеки, без цього особа не може виконувати роботу в умовах гірничого підприємства. Міністерство визначає категорії працівників які працюють на роботах з підвищеної небезпеки, потребують професійного добору. Проведення інструктажів з охорони праці регламентуються Положенням про проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці. У положенні про навчання вказано форми навчання: лекції, семінари, консультації, самонавчання. Навчання, повторні інструктажі, екзамени з охорони праці повинні проводитись не рідше ніж 1 раз на 3 місяці. Навчання повинен проводити безпосередній керівник працівника. Особа яка не пройшла таке навчання не допускається до роботи. Чи відноситься професія позивача до списку 1 чи 2 не знає, це залежить від кількості часу проведеного в шкідливих умовах.

Свідок ОСОБА_5 був допитаний в судовому засіданні 06.02.2023р., фіксація судового засідання 06.02.2023р. не збереглась про що було повідомлено сторін, та за клопотанням сторони було повторно допитано даного свідка. Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він працює начальником автоколони №4 на підприємстві відповідача. Згідно ЗУ Про охорону праці, кожний працівник при прийомі на робота та періодично в процесі трудової діяльності повинні проходити навчання та перевірку знань з охорони праці. Згідно Положення про проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці, та переліку робіт з підвищеною небезпекою, водій автотранспортних засобів (вахтовий) повинен раз на квартал проходити навчання та перевірку знань з питань охорони праці. Всі інструкції на підприємстві відповідача перевірялись та затверджувались, та є обов`язковими для працівників підприємства.

29.09.2020р. при намаганні провести перевірку знань з питань охорони праці на 4 квартал у позивача, - позивач відмовився, вказавши, що інструкції не виконуються керівництвом, та проходити перевірку знань та виконувати інструкцію він буде лише тоді коли це буде робити керівництво. Свідок про дану ситуацію доповів начальнику цеха ОСОБА_11 . Було створено комісію, та 30.09.2020р. ОСОБА_1 знову зазначив, що не буде проходити перевірку знань з охорони праці з тих же підстав. ОСОБА_1 був відсторонений від роботи через відмову проходити перевірку знань з охорони праці. Свідку доручили провести навчання з питань охорони праці про 3 інструкціям № 19-11, 40-6, 40-53, та скласти тест. Вказані свої обов`язки свідок виконав. 16.10.2020р. позивач проходив перевірку знань з питань охорони праці, та після надання відповіді на 4 питання з 20, позивач відмовився від подальшої здачі іспиту. Після цього позивач був відсторонений від роботи з 17.10.2020р. по 17.11.2020р. Позивач деякий час був на лікарняному, та час навчання був продовжений. Свідок проводив навчання позивача з питань охорони праці у вказаний період 8 годин, а позивачу виділено 128 годин самостійно. Після завершення навчання свідок повідомив про це керівництву. 24.11.2020р. позивач ухилявся від навчання, оскільки відмовився від отримання наряду на навчання та від навчання з охорони праці, при цьому в бік свідка висловлювався ненормативною лексикою. 30.11.2020р. в присутності членів комісії ОСОБА_1 відмовився проходити перевірку знань з охорони праці. Позивача знову відсторонили від роботи, а свідка зобов`язано провести позивачу навчання, що свідком і було зроблено. 18.12.2020р. при здачі екзамену ОСОБА_1 відповів на 9 питань з 20, тобто показав незадовільний результат з перевірки знань з охорони праці. Позивачу запропонували інші вакантні посади, але він відмовився.

Навчання проводилось позивачу у вигляді лекцій. Протягом роботи позивача на підприємстві відповідача позивач допускав порушення Інструкції по внутрішньообєктовому режиму. Поточний ремонт автомобіля в авторемонтній мастерській цеху це обов`язок водія вахтового, який передбачений п.2.11 Робочої інструкції позивача. Атестація робочого місця позивача на підприємстві відповідача була проведена, та було встановлено скільки часу водій (вахтовий) перебував в кар`єрі. В присутності членів комісії позивач вказував свідку, що якщо б ці події відбувались у 90-ті роки, то розмова відбувалась би по іншому та в іншому місці, - про що повідомив свідок керівництву.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він голова профспілкового комітету. Від відповідача надійшло подання на погодження звільнення позивача за ч.2 ст. 40 КЗпП України, надано було пакет документів. На засіданні профкому розглянули подання, були всі члени профкому, позивач, представники цеху, особа відповідальна за навчання, всім було надано слово. Позивач повідомив, що через вік, контузію, він невзмозі запам`ятати великий обсяг інформації, крім того все написано технічною мовою. Під час засідання позивач вказав, що він відмовляється слухати рішення та залишив приміщення. Було прийнято погоджено звільнення. Позивач був водієм вахтового автомобіля, водій відповідальний за осіб яких він перевозить, враховуючи, що позивач не здав екзамен з охорони праці, на переведення на запропоновані посади відмовився, тому подання було погоджено. Позивач звертався до профспілки з різними заявами з приводу роботи, наприклад за пропозицією позивача збирались збори за участю працівників. На екзаменах у позивача з охорони праці свідок не був присутній.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що працює на підприємстві відповідача начальником відділу кадрів. Отримала від начальника цеху ОСОБА_11 пакет документів, що позивача не допускають до роботу через не здачу екзамену з охорони праці, у зв`язку з чим не може виконувати свої трудові функції, підпадав під кваліфікацію недостатня кваліфікація та позивачу було запропоновано наявні на підприємстві вакансії. При прийнятті на роботу працівник вказує, що з посадовою інструкцією ознайомлений та згодний. При пропонуванні роботи позивачу складались акти.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що працює на підприємстві відповідача заступником з охорони праці. ОСОБА_1 працював водієм автотранспортних засобів (вахтовий), звертався до свідка з різних робочих питань, наприклад щодо освітлення площадки, - та після замірів було замінено світильники. Знає, що позивач декілька разів відмовлявся від здачі іспитів з охорони праці, та декілька разів невдало здавав вказані іспити з охорони праці. Вказав, що водії автотранспортних засобів (вахтовий) виконують в тому числі автослюсарні роботи та шиномонтажні відповідно до Робочої інструкції на підприємстві відповідача. Водії проходять навчання з вказого приводу. Пояснив, що виконання наприклад шино монтажних робіт, необхідно, щоб водій знаходячись на лінії, в разі виникнення необхідності, міг замінити колесо. Так само пояснив, що при виникненні поломки на лінії автомобіля, водій транспортних засобів (вахтовий), наприклад при протіканні рідин, водій зміг здійснити ремонт та продовжити виконувати роботу. Атестація робочих місць водія автотранспортних засобів (вахтовий) проводилась в 2019році, на кожному робочому місці проводились заміри, лабораторія проводила хронологію, всі години роботи, хто де і скільки проводить роботи. Так, саме в автомобілі позивача було проведено такі заміри, та відповідно до результатів було визначено чи є пільги та інше. Періодичність перевірки знань з охорони праці передбачена Типовим положенням, на роботах з підвищеної небезпеки проходиться перевірка знань 1 раз на квартал. Перевірку знань проводить безпосередній керівник працівника одноособово, але позивач відмовлявся від проходження іспиту, та ОСОБА_1 пішли на зустріч та створили комісію, та після створення комісії від ОСОБА_1 не надходило скарг та зауважень щодо складу комісії та її кількісного складу. До роботи з підвищеної небезпеки допускаються тільки навчені працівники, тому не пройшовши навчання ОСОБА_1 не міг бути допущений до роботи без здачі екзамену з перевірки знань з охорони праці з позитивним результатом.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що працює водієм на підприємстві відповідача. Знає позивача, працювали разом. Позивач добився того, що зробили кімнату для прийому їжі. Свідок пояснив, що на підприємстві відповідача здаються екзамени з охорони праці. Свідок повідомив, що складає іспити з охорони праці раз на три місяці. Свідок пояснив, що в його обов`язки також входить ремонт автомобіля. Свідок зазначив, що вважає, що позивачу надали білети які не стосуються його роботи.

Свідок ОСОБА_15 суду пояснив, що працює водієм вахтовим на підприємстві відповідача. Працював на підприємстві відповідача разом з позивачем. Робота водія автотранспортних засобів (вахтовий) в тому щоб перевозити людей, туди куди вказано в наряді, в тому числі до кар`єру. В даній професії є небезпечні фактори. Свідок вказав, що позивач добився того, щоб здійснили атестацію робочого місця водіїв вахтових, також освітлення на території цеху, щоб кімнату відремонтували. Вказав, що позивач ходив до керівництва. Коли свідок був бригадиром, то також звертався до керівництва, щоб провели атестацію робочого місця, що інститут приїде та зроблять заміри. Звільнення позивача відбулось через те що позивач не здав норми охорони праці. Свідок здає екзамени з охорони праці раз на три місяці. Свідок вважає, що водії вахтові не повинні виконувати обов`язки слюсарів ремонтників. Раніше видавали працівникам білети, та на екзамені були питання-відповіді, а пізніше почалась начитка з охорони праці керівник читав, також самі вчили, потім здавали екзамен з охорони праці. На начитках працівників знайомлять з інструкціями.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що працює водієм на підприємстві відповідача, також свідок голова цехового профспілкового комітету. Працював на підприємстві відповідача разом з позивачем, але в іншій автоколоні. До свідка звертався позивач з приводу не згоди з робочою інструкцією, де передбачено що водії автотранспортних засобів (вахтові) повинні здійснювати слюсарно ремонтні роботи, на що свідок зазначив позивачу, щоб останній звертався до керівництва, профспілку. Позивач звертався до свідка щодо побутових умова, то свідок йому повідомляв, що закладені кошти та заплановано ремонт побутового приміщення на кінець цього ж року. Свідок повідомив, що екзамени з охорони праці здаються раз у квартал. Свідок зазначив, що він за комп`ютером здає екзамени з охорони праці, при цьому комісія присутня. У свідка було таке що з першого випадку не здав, та на перездачі здав, такі випадки і в інших були. Щодо купівлі запчастин працівниками не знає такого, позивач повідомляв, а інші працівники не повідомляли такого. Щодо зборів у цеху подробиці знає лише зі слів позивача, через пандемію збори рідко були. Щодо охорони ні підприємстві відповідача також не знає чому зупиняли та обшукували позивача.

Щодо свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 представником відповідача надано документи, щодо притягнення їх до дисциплінарної відповідальності, невиплату виробничої премії, акт розслідування нещасного випадку (а.с. 216,217,218,219-231 т.1).

Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що передбачено ст.16 ЦК України.

Відповідно до статті 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з КЗпП України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до Виписки з ЄДР юридичних осіб, ФОП та громадських організацій, Витягу з Статуту АТ ПІВДГЗК, АТ ПІВДГЗК має Ідентифікаційний код 00191000, місцезнаходження: 50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, керівник Федін К.А. (а.с32-39 т3 статут витяг, а.с.40 т3 виписка).

11.07.2017р. ОСОБА_1 було прийнято водієм автотранспортних засобів (автобус) дільниці вахтових автомобілів автоколони №4 автотранспортного цеху на підприємство відповідача. 03.09.2018р. позивача переведено водієм автотранспортних засобів (вахтовий) дільниці вахтових автомобілів автоколони №4 автотранспортного цеху (а.с.13 т1 витяг з трудової книжки).

Позивач є учасником бойових дій (а.с.206-207 т.1), водієм працювати може (а.с.39,40,41 т2).

Таким чином, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли трудові відносини.

Частинами другою, третьою статті 14 Закону України «Про охорону праці» встановлено, що працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту.

Згідно з частиною статті 18 Закону України «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці. Не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці.

Відповідно до ст.1 Гірничого закону України гірниче підприємство цілісний технічно та організаційно відокремлений майновий комплекс засобів і ресурсів для видобутку корисних копалин, будівництва та експлуатації об`єктів із застосуванням гірничих технологій (шахти, рудники, копальні, кар`єри, розрізи, збагачувальні фабрики тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки» (Закон №2245) об`єкт підвищеної небезпеки - об`єкт, на якому використовуються, виготовляються, переробляються, зберігаються або транспортуються одна або кілька небезпечних речовин чи категорій речовин у кількості, що дорівнює або перевищує нормативно встановлені порогові маси, а також інші об`єкти як такі, що відповідно до закону є реальною загрозою виникнення надзвичайної ситуації техногенного та природного характеру.

Об`єкти АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» включені до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки.

Згідно з ст. 18 ЗУ «Про охорону праці» працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні щороку проходити за рахунок роботодавця спеціальне навчання і перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці.

До переліку робіт підвищеної небезпеки та робіт, де є потреба у професійному доборі, відносяться роботи, пов`язані з управлінням наземним, підземним, повітряним та водним транспортом.

Тим самим, професія водія автотранспортних засобів (вахтовий), входить до переліку робіт, де є потреби у професійному доборі.

Відповідно до п.2.13 Правил охорони праці на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України від 09.07.2012 №964, працівники підприємств зобов`язані знати і виконувати вимоги цих Правил, інструкцій з охорони праці, відповідні правила поводження з транспортними засобами, машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту, додержуватися зобов`язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства.

Порядок навчання та перевірки знань з питань охорони праці посадових осіб та інших працівників у процесі трудової діяльності, а також учнів, курсантів, слухачів та студентів навчальних закладів під час трудового і професійного навчання встановлює Типове положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Перелік робіт підвищеної небезпеки з підвищеною небезпекою, затверджене наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 №15 (далі - Типове положення).

Згідно з пунктом 1.3 Типового положення, вимоги цього положення є обов`язковими для виконання усіма центральними, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, бюджетними установами та суб`єктами господарювання (далі - підприємства) незалежно від форми власності та видів діяльності.

Відповідно до п. 3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників АТ «ПІВДГЗК» працівник зобов`язаний знати і виконувати вимоги нормативних актів про охорону праці

Відповідно до п. 2.16 Робочої інструкції № 19-012 водія автотранспортних засобів (автобус, вахтовий), працівник зобов`язаний дотримуватись правил дорожнього руху України, внутрішнього трудового розпорядку для працівників АТ «ПГЗК», виробничу та трудову дисципліну, правил та норм охорони праці, виробничої санітарії та пожежної безпеки.

Відповідно до п.п. 6.5, 6.9 Положення про порядок проведення навчання i перевірки знань з питань охорони праці в АТ «ПIВДГЗК», затвердженого та введеного в дію наказом по підприємству від 01.12.2017 № 608, - повторний інструктаж проводиться на робочому місці індивідуально з окремим працівником або групою працівників, які виконують одно типові роботи, по об`єму та змісту переліку питань первісного інструктажу. Повторний інструктаж проводиться в строки, визначені нормативно-правовими актами з охорони праці, діючими в галузі, або роботодавцем з урахуванням конкретних умов праці, але не менше: на роботі з підвищеною небезпекою 1 раз в 3 місяці.

Первинний, повторний, позаплановий та цільовий інструктаж завершується перевіркою знань у вигляді усного опитування або за допомогою технічних засобів, а також перевіркою здобутих навичок безпечних методів праці, особою, що проводила інструктаж. При незадовільних результатах перевірки знань, вмінь та навичок відносно безпечного виконання робіт після первинного, повторного чи позапланового інструктажів, протягом 10 днів додатково проводиться інструктаж та повторна перевірка знань. При незадовільних результатах перевірки знань після цільового інструктажу допуск на виконання робіт не видається. Повторна перевірка знань при цьому не дозволяється.

Таким чином судом встановлено, що позивач повинен проходити повторний інструктаж з охорони праці раз на три місяці та проходити перевірку знань. Також встановлено, що на підприємстві відповідача проводиться перевірка знань за допомогою технічних засобів. Суд зазначає, що жоден зі свідків не спростував необхідність проходження позивачем повторного інструктажу з охорони праці раз на три місяці та необхідність проходити перевірку знань, навпаки свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 вказували, що повторний інструктаж (навчання) з питань охорони праці є обов`язковим раз на квартал, ОСОБА_15 та ОСОБА_7 підтверджували що також проходять повторний інструктаж (навчання) та перевірку знань з охорони праці раз на квартал за допомогою технічних засобів.

28.09.2020р. водій автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 (таб. №39694) відмовився без поважних причин від проходження перевірки знань положень Інструкцій з ОП по професії водій автотранспортних засобів (вахтовий) (Інструкції з ОП №19-11, №40-6, №40-53) по факту закінчення повторного інструктажу з охорони праці на 4 квартал 2020р. (а.с.38 т1, 58 т2 доповідна записка)

29.09.2020р. створено комісію для контролю за відповідністю дій начальника автомобільної колони №4 ОСОБА_5 положенню «Про порядок проведення навчання та перевірку знань з питань охорони праці» затвердженого наказом №608 від 01.12.2017р. та за процесом перевірки знань змісту «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)» у водія автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 (а.с.39-40 т1, 59 т2)

30.09.2020р. ОСОБА_1 було ознайомлено з вимогами положення «Про порядок проведення навчання та перевірки знань з питань охорони праці» затвердженого наказом №608 від 01.12.2017р. та ст. 46 КЗпП України про відсторонення від роботи працівників які ухиляються від навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці. Від підпису про ознайомлення з вказаними нормативними документами ОСОБА_1 відмовився (а.с.41-42 т1, а.с.60 т2 Акт).

30.09.2020р. ОСОБА_1 , водію автотранспортних засобів (вахтовий), було запропоновано пройти перевірку знань з охорони праці за підсумками повторного інструктажу, а саме «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)», ОСОБА_1 зазначив що знає вказані інструкції, але від перевірки знань з охорони праці за підсумками повторного інструктажу відмовився (а.с.43-44 т1, 61-62 т2 Акт).

01.10.2020р. Розпорядженням №577 начальнику 4 автомобільної колони ОСОБА_5 було доручено з 02.10.2020р. по 16.10.2020р. провести з ОСОБА_1 додатковий повторний інструктаж з охорони праці на 4 квартал 2020р. Інструктаж провести по основній професії, згідно «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)». Повторний інструктаж завершити перевіркою знань за допомогою тестування з використанням технічних засобів з відміткою у відповідній графі журналу реєстрації інструктажів з охорони праці. Термін 16.10.2020р. Також начальнику автоколони №4 ОСОБА_5 , доручено розробити тести, для проведення перевірки знань «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)», водія автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 , та узгодити, затвердити їх та забезпечити внесення в систему навчання і тестування «moodle». Термін 12.10.2020р. (а.с.45 т1, а.с.62 т2 розпорядження №577).

Відповідно до Книги нарядів АТ ПІВДГЗК, ОСОБА_1 проходив додатковий повторний інструктаж з охорони праці на 4 квартал 2020р., 05.10.2020р., 07.10.2020р., 08.10.2020р., 09.10.2020р., 12.10.2020р., 15.10.2020р. наряд виконав; 06.10.2020р. завдання не виконав від вивчення інструкцій відмовився; 16.10.2020р. завдання не виконав; 13.10.2020р. завдання не виконувалось оскільки не видавалось (а.с.46-57 т1, а.с.63-74т2).

16.10.2020р. позивачу було запропоновано пройти повторну перевірку знань з питань охорони праці, за підсумками повторного інструктажу, а саме «Інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтових, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «Інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків», та «Інструкція з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)», перевірка знань повинна була проводитись за допомогою технічних засобів, шляхом відповіді на питання затверджених тестів. При перевірці знань з охорони праці водій автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 дав відповіді лише на чотири питання з двадцяти, при чому кожне питання він зафіксував на мобільний телефон, на зауваження комісії щодо фото фіксації не реагував. Після відповіді на четверте питання ОСОБА_1 відмовився від подальшої перевірки знань з охорони праці, від ознайомлення відмовився (а.с.58-59 т1, а.с.75 т2 акт).

Відповідно до пункту 3.16 Типового положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці та Перелік робіт підвищеної небезпеки з підвищеною небезпекою, затверджене наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 26.01.2005 №15, працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з питань охорони праці, до роботи не допускаються.

Правові підстави відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим органом визначені статтею 46 КЗпП України. Так, відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Отже, відсторонення від роботи - це тимчасове позбавлення працівника, який перебуває у трудових правовідносинах із підприємством, можливості реального здійснення ним права на працю на підставі виявленого власником чи уповноваженим ним органом факту, через який він має право усунути або зобов`язаний усунути працівника від роботи.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про охорону праці» не допускаються до роботи працівники, у тому числі посадові особи, які не пройшли навчання, інструктаж і перевірку знань з охорони праці. У разі виявлення у працівників, у тому числі посадових осіб, незадовільних знань з питань охорони праці, вони повинні у місячний строк пройти повторне навчання і перевірку знань.

28.10.2020р. у зв`язку з незадовільними результатами перевірки знань з охорони праці ОСОБА_1 був відсторонений від роботи водія автотранспортних засобів (вахтовий) з 17.10.2020р. по 17.11.2020р. (а.с.60-61 т1, а.сю76 т2 наказ №449п). Також вказаним наказом вирішено забезпечити повторне навчання з питань охорони праці ОСОБА_1 з 17.10.2020 по 17.11.2020р., забезпечити повторну перевірку знаньз охорони праці ОСОБА_1 17.11.2020 На наказі міститься відмітка, зроблена ОСОБА_1 , відповідно до якої наказ йому на ознайомлення надано 02.11.2020р., з наказом не згоден, наказ підписано 28.10.2020, а з 17.10.2020 він повинен проходити навчання, вказано що заняття ніхто не проводив з позивачем, та що йому було оголошено, що повинен навчатися самостійно. Вказано позивачем, що керівництво не знає охорону праці тому йому нікому здавати екзамен. Позивач вказав, що білет оформлено неналежним чином та не відповідає тому що повинен знати позивач. Вказано що підписався під тиском (а.с.60-61 т1, а.с. 76 т2).

10.11.2020 водію автотранспортних засобів (вахтовий) ОСОБА_1 було проведено повторний інструктаж (навчання) в обсязі 2-х годин у вигляді лекції, що зафіксовано в книзі нарядів, про що вказували представник відповідача, та свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_11

20.11.2020р. наказом №471п наказано начальнику АТЦ ОСОБА_11 забезпечити продовження повторного інструктажу (навчання) з питань охорони праці водія автотранспортних засобів (вахтовий) автоколони №4 автотранспортного цеху ОСОБА_1 , після виходу з лікарняного, терміном 6 календарних днів. Забезпечити повторну перевірку знань з охорони праці позивачу на наступний робочий день після завершення проходження останнім повного терміну навчання (а.с.62 т1, а.с 77 т2). 24.11.2020р. позивача було ознайомлено з даним наказом (№471п від 20.11.2020р.), але від підпису про ознайомлення з вказаним наказом позивач відмовився (а.с.63 т1, а.с. 78 т2).

24.11.2020р. позивач відмовився розписуватись в книзі нарядів про отримання наряду про проходження додаткового повторного інструктажу (навчання) разом з начальником а/к 4 по інструкціям з ОП №40-6, 40-53, також позивач відмовився від самого навчання під керівництвом начальника а/к4 ОСОБА_5 , в процесі бесіди позивач висловлювався в бік ОСОБА_5 ненормативною лексикою, ображав, погрожував (а.с.64 т.1, а.с.79 т2 доповідна записка).

Відповідно до Книги нарядів АТ ПІВДГЗК, ОСОБА_1 проходив повторне навчання (інструктаж) з питань охорони праці, 27.11.2020р. наряд виконав, пройшов навчання (інструктаж) 6 годин (а.с.65-67 т1 а.с. 80-82 т2).

30.11.2020р. позивачу було запропоновано повторно пройти перевірку знань з питань охорони праці, на що позивач відмовився (а.с.68 т.1, а.с. 83 т2).

15.12.2020р. за систематичне недотримання вимог п.3.2 Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників АТ ПІВДГЗК, в частині не виконання вимог нормативних актів про охорону праці, п2.16 Робочої інструкції водія автотранспортних засобів (автобус, вахтовий), п.6.5 Положення про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці в АТ ПІВДГЗК, затвердженого та введеного в дію Наказом від 01.12.2017р. №608, позивачу оголошено догану. З даним наказом позивач ознайомлений та не згоден, про що міститься напис позивача на наказі, позивач в цьому написі просить перевірити начальника АТЦ ПуцьЄ.Ф. охорону праці яку він не виконує та є порушником охорони праці (а.с.69 т1, а.с.84 т2 наказ 46н).

15.12.2020р. у зв`язку з відмовою від повторної перевірки знань з охорони праці позивача було відсторонено від роботи водієм автотранспортних засобів (вахтовий) з 01.12.2020р. по 17.12.2020р. Начальнику АТЦ ОСОБА_11 було наказано забезпечити повторне навчання з питань охорони праці позивача з 01.12.2020 по 17.12.2020, та забезпечити повторну перевірку знань охорони праці 18.12.2020 (а.с. 70 т.1, а.с.85 т2 наказ). З даним наказом позивача ознайомлено, з ним він не згодний, вказав що навчання не проводилось належним чином.

18.12.2020р. позивач показав незадовільний результат при перевірці знань з питань охорони праці за допомогою технічних засобів, результат 9 відповідей з 20 (а.с.71 т.1, а.с. 86 т2 - скріншот екрану з програми moodle).

21.12.2020р. позивача тимчасово відсторонено від роботи із збереженням заробітної плати для проходження повторного інструктажу та перевірки знань з охорони праці (а.с.72 т.1, а.с. 87 т2). Позивач з наказом ознайомлений але не згоден, про що зробив напис на наказі.

Свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 підтвердили підставу повторного інструктажу (навчання) та перевірки знань з охорони праці у позивача, процедуру навчання (повторного інструктажа) та перевірки знань з охорони праці, підтвердили, що позивачу було проведено повторний інструктаж, підтвердили відмови позивача від проходження перевірки знань з охорони праці, відмови від підпису та ознайомлення з документами, підтвердили незадовільні результати з перевірки знань з охорони праці, тобто підтвердили викладені вище обставини.

Частиною другою статті 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених, зокрема, у пункті 2 статті 40 КЗпП України допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

22.12.2020р. позивачу у зв`язку з незадовільним результатом перевірки знань з охорони праці запропоновано вакансії: машиніст конвеєра, монтер колії, оглядач-ремонтник, слюсар з ремонту колісних транспортних засобів, слюсар з ремонту рухомого складу, слюсар черговий та з ремонту устаткування. Від запропонованих вакансій позивач відмовився, від підпису про ознайомлення відмовився (а.с.73-78 т1, а.с.88-93 т2).

Таким чином вимоги ч.2 ст. 40 КЗпП України відповідачем виконано. Свідок ОСОБА_6 підтвердила факт пропонування позивачу вільних вакансій на підприємстві, та що відповідач від запропонованих вакансій відмовився.

Відповідно до статті 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків звільнення працівника, який не є членом первинної профспілкової організації, що діє на підприємстві, в установі, організації або звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації.

ОСОБА_1 є членом профспілки ПО ПМГУ АТ «ПІВДГЗК» з 11.07.2017р. (а.с.79 т.1, а.с.204 т.1, а.с. 98 т2).

Позивача було повідомлено, що 23.12.2020р. о 15.00 годин в приміщенні профспілки відбудеться розгляд питання щодо надання згоди на звільнення позивача (а.с.35 т2).

23.12.2020р. на засіданні президії профспілкового комітету ПО ПМГУ АТ «ПІВДГЗК» розглянуто подання відповідача від 22.12.2020р. №427 та ухвалено рішення про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 , водія автотранспортних засобів (вахтовий) автоколони №4 автотранспортного цеху, за п.2 ст. 40 КЗпП України, з наданням йому гарантій і компенсацій при звільненні. На вказаному засіданні був присутній позивач, пояснював, що раніше при здачі екзамену у них були питання та відповіді, він читав та здавав, якщо не здав то повторював. Зазначав, що йому 54 роки, має контузію, пройшов Афганістан, не може запам`ятати таку кількість інформації, крім того інформація записана технологічною та юридичною мовою. Зазначив, що білет створено особисто під нього та це неприязнь з боку адміністрації. Зазначав, що чому він повинен знати ці інструкції, якщо їх не знає керівництво. Зазначив, що йому пропонують посади, роботу яку він не знає. Вказав що не проходив навчання та не було можливості. Під час засідання рішення про надання згоди на звільнення позивача прийнято профспілкою одноголосно (а.с.80 т.1, а.с.99 т2- повідомлення, 81-84 т1 витяг з протоколу, а.с. 191-201 т.1- стенограма). При прийнятті рішення профспілкою щодо задоволення вказаного подання про звільнення позивача позивач покинув залу, про що було складено акт (а.с.202-203 т.1)

Таким чином, відповідачем було дотримано вимог ст. 43 КЗпП України, та отримано попередню згоду первинної профспілкової організації, членом якої є позивач. Свідок ОСОБА_12 підтвердив обставини вказані вище, та підтвердив надання профспілкою згоди на звільнення позивача.

Відповідно до Наказу 549п від 28.12.2020р. ОСОБА_1 , водія автотранспортних засобів (вахтовий) дільниці вахтових автомобілів автоколони №4 автотранспортного цеху, звільнено 28.12.2020р. за п.2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи, та його відмовою від переведення на іншу роботу. (а.с.6-8 т1, а.с. 94-96 т2).

Відповідно до Наказу №593-зв від 28.12.2020р., ОСОБА_1 , автотранспортний цех, автоколона №4, водія автотранспортних засобів (вахтовий), звільнено у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи, згідно п.2 ст. 40 КЗпП України, на підставі подання «про отримання згоди на звільнення водія автотранспортних засобів (вахтовий) автоколони №4 автотранспортного цеху ОСОБА_1 у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації, яка перешкоджає продовженню даної роботи, згідно п.2 ст. 40 КЗпП України» з додатками, витягу з протоколу засідання президії профкому АТ ПІВДГЗК від 23.12.2020р., наказу АТ ПІВДГЗК від 28.12.2020 №549-п (а.с.14 т1, а.с.97 т2).

Позивачу було зачитано вголос Наказ від 28.12.2020 №549-п, від підпису та ознайомлення позивач відмовився (а.с.91-92 т.1, а.с.106 т2), мається напис позивача, що він не згоден з тим що це все зроблено протиправно, за те що він підіймав питання роботи, яку він не повинен виконувати, і керівник цеху обманює та не дораховує гроші до заробітної плати. Вказане оголошення наказу вголос через відмову на ознайомлення позивача з наказами, - також підтвердили допитані по справі свідки, чим спростовується твердження позивача у позовній заяві, що накази йому не надали для ознайомлення та не дали змоги надати заперечення.

Щодо твердження позивача, що тестування на комп`ютері не передбачено на підприємстві відповідача, та таким чином відповідачем проявляється упередженість.

Відповідно до п. 3.11, 3.12 Положення про порядок проведення навчання i перевірки знань з питань охорони праці в АТ «ПIВДГЗК», затвердженого та введеного в дію наказом по підприємству від 01.12.2017 № 608, перелік питань для перевірки знань з охорони праці з урахуванням специфіки виробництва складається членами комісії та затверджується роботодавцем. Форма перевірки знань з питань охорони праці працівників є тестування, залік, екзамен. Тестування проводиться комісією за допомогою технічних засобів, залік за екзаменаційними білетами у вигляді усного чи письмового опитування.

Таким чином твердження позивача спростовується. Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , також вказували що проходять повторний інструктаж (навчання) та перевірку знань з охорони праці раз на квартал та за допомогою технічних засобів.

Щодо твердження позивача, що питання тестового білету перевірки знань з охорони праці не відповідають вимогам нормативних актів у сфері охорони праці.

Відповідно до Висновку експерта №СЕ 19/121-21/19506-БЖ від 12.04.2022р. питання тестового білету перевірки знань з питань охорони праці колишнього працівника АТ «ПІВДГЗК» ОСОБА_1 водія автотранспортних засобів (вахтовий) відповідають вимогам нормативних актів у сфері охорони праці (а.с.85-91 т2 висновок експерта, а.с. 138-142 т.2 питання тестового білету).

Таким чином вказане твердження позивача спростовується. Щодо показань свідка ОСОБА_14 , що позивач показував йому фото своїх тестових білетів з питань охорони праці та свідок вважає, що вони не стосуються роботи позивача, - суд зазначає, що це оціночне судження свідка, та не приймає їх до уваги.

Щодо твердження позивача, що положення, інструкції, розпорядження на підприємстві відповідача розроблені з порушенням норм закону.

13.01.2022р. ДСУ з питань праці було складено Акт №3/5.6 за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці у АТ «ПІВДГЗК». В ході перевірки перевірялись Положення про порядок навчання та перевірки знань з питань охорони праці, затверджене наказом від 01.12.2017р. №608, розпорядження начальника АТЦ ПАТ ПІВДГЗК від 14.07.2017р. №312 про стажування водія; технічний паспорт на автомобіль КРАЗ, на якому стажувався позивач; програма стажування водіїв; протокол перевірки знань з питань охорони праці у позивача після стажування 01.8.2017 №171; розпорядження про проведення повторних інструктажів за 4 квартали у 2017, 2018, 2019, 2020,2021; журнали реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці автоколони №4 автотранспортного цеху за період з 2017 по січень 2021р.; положення про організацію та проведення тестування з питань охорони праці працівників ПАТ ПІВДГЗК затверджене наказом 16.03.2017 №160; доповідна записка від 28.09.2020 про відмову позивача пройти перевірку знань після проведеного повторного інструктажу; розпорядження від 29.09.2020 №567 про створення комісії для контролю за відповідністю дій начальника автоколони №4 під час перевірки знань позивача з питань охорони праці; Акт про відмову позивача від перевірки знань з охорони праці від 30.09.2020р.; розпорядження від 01.10.2020 №577 про проведення позивачу повторного інструктажу з охорони праці на 4 квартал 2020р.; розпорядження від 02.10.2020 №578 про створення комісії для контролю за відповідністю дій начальника автоколони №4 під час перевірки знань позивача з питань охорони праці; розпорядження від 27.11.2020 №697 про створення комісії для контролю за відповідністю дій начальника автоколони №4 під час перевірки знань позивача з питань охорони праці; розпорядження від 15.12.2020 №734 про створення комісії для контролю за відповідністю дій начальника автоколони №4 під час перевірки знань позивача з питань охорони праці; тести для перевірки знань водіїв автотранспортних засобів (вахтовий), які пройшли навчання на знання вимог «інструкції з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі», «інструкції №40-6 з надання першої долікарської допомоги потерпілим від нещасних випадків» та «інструкції з охорони праці №40-53 для всіх працівників АТ «ПІВДГЗК» (загальні вимоги безпеки)»; інструкція з охорони праці №19-11 для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, автобуси, спецтехніка), для водіїв автотранспортних засобів (вахтовий, спецтехніка) зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі; програма спеціального навчання з питань охорони праці для водія автотранспортних засобів, водіїв автотранспортних засобів, зайнятих в технологічному процесі в кар`єрі; розпорядження по АТЦ про проведення спеціального навчання і перевірки знань з питань охорони праці від 31.122017р., 31.12.2018р., 31.12.2019 та протоколи засідань комісій з перевірки знань з питань охорони праці у вказаних водіїв від 12.02.2018р., 08.02.2019р., 13.02.2020р. Порушень виявлено не було (а.с.123-137т2, а.с. 110-117 т3).

Таким чином твердження позивача в цій частині також спростовуються. Допитані по справі свідки також вказували, що інструкції та положення на підприємстві відповідача розроблені та затверджені належним чином.

Позивач зазначив суду, щодо упередженості дій керівництва третьої особи та відповідача щодо нього, та надав на підтвердження цих обставин листування з профспілкою, з відповідачем, та підтвердження звернення до правоохоронних органів, та диски.

Матеріали справи містять підтвердження листування позивача з ПО Профспілки АТ «ПІВДГЗК» (а.с.239,240,241-247,248,249 т.1, а.с. 1,7-10,11,14-17,19-21,22-27,28-29,38). Матеріали справи містять підтвердження листування позивача з начальником цеху, директором з охорони праці «ПІВДГЗК»(а.с.36,37 т.2). Позивачем надано суду копії заяв до поліції, та ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про зобов`язання внести заяви до ЄРДР. Заяви стосуються вчинення, на його думку, злочину посадовими особами, співробітниками АТ «ПІВДГЗК; щодо незаконних дій при перевірці у нього знань з охорони праці, невиплати йому заробітної плати; щодо його незаконного відсторонення від роботи, незаконність вимоги проходження перевірки знань з питань охорони праці (а.с.9,10,11-12,20 т1, а.с. 12-13,31-32,42-43,44-45 т2). Результату розслідування, чи повідомлено комусь про підозру, чи виносились вироки суду не повідомлено. Позивачем на підтвердження негативного відношення відносно нього з боку відповідача надано диски з аудіо та відео файлами (а.с. 146 т.2 конверт з дисками). Дані файли не підписані електронним підписом відповідно до вимог ст.. 100 ЦПК України, та не беруться до уваги.

Суд зазначає, що вказані звернення позивача самі по собі не свідчать про упереджене ставлення відповідача до нього. Проаналізувавши надані суду докази, судом не встановлено доказів упередженого стану. Суд зазначає, що на підприємстві відповідача було створено комісію для контролю за відповідністю дій начальника автомобільної колони положенню «Про порядок проведення навчання та перевірку знань з питань охорони праці» та за процесом перевірки знань змісту інструкцій №19-11, 40-6, 10-53 у позивача (а.с.39-40 т1, 59 т2), та перевірка знань проводилась в присутності членів комісії, що спростовує позицію позивача щодо упередженого ставлення до нього. Крім того свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 вказували про відсутність упередженого ставлення до позивача, що на його звернення відповідали в межах закону. Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_14 пояснень що б підтверджували упереджене ставлення до позивача зі сторони відповідача не наводили, крім того представником відповідача надані документи щодо притягнення їх до дисциплінарної відповідальності та що дані особи можуть оговорювати відповідача. Суду не надано належних та допустимих доказів, що б підтверджували порушення закону на підприємстві відповідача (обвинувальних вироків,… тощо), надані позивачем документи (листи, заяви) вказане не підтверджують.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи, а так само в разі відмови у наданні допуску до державної таємниці або скасування допуску до державної таємниці, якщо виконання покладених на нього обов`язків вимагає доступу до державної таємниці.

Як роз`яснено в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (зі змінами та доповненнями), при розгляді справ про звільнення за пунктом 2 статті 40 КЗпП України суд може визнати правильним припинення трудового договору в тому разі, якщо встановить, що воно проведено на підставі фактичних даних, які підтверджують, що внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я (стійкого зниження працездатності) працівник не може належно виконувати покладених на нього трудових обов`язків чи їх виконання протипоказано за станом здоров`я або небезпечне для членів трудового колективу чи громадян, яких він обслуговує, і неможливо перевести, за його згодою, на іншу роботу. З цих підстав, зокрема, може бути розірваний трудовий договір з керівником підприємства, установи, організації або підрозділу у зв`язку з нездатністю забезпечити належну дисципліну праці у відповідній структурі. Висновки атестаційної комісії щодо кваліфікації працівника підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами по справі.

Враховуючи наведене, суд може визнати звільнення працівника правильним, якщо встановить, що воно здійснене на підставі фактичних даних, які підтверджують, що через недостатню кваліфікацію працівник не може належним чином виконувати покладених на нього трудових обов`язків, а від переведення на іншу роботу відмовився. Висновок суду про недостатність в особи кваліфікації, що перешкоджає належним чином виконувати посадові обов`язки, не може ґрунтуватися лише на матеріалах атестаційної комісії й показаннях свідків за відсутності інших об`єктивних даних щодо недостатньої кваліфікації, якими можуть бути, зокрема документи, звіти, плани, доповідні та інші докази неякісного чи неналежного виконання трудових обов`язків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що накази №549п від 28.12.2020 та №593-зв від 28.12.2020 були видані відповідачем у відповідності до вимог діючого законодавства, обґрунтовані, та підстав для їх скасування немає, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Таким чином на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивача звільнено від сплати судового збору при зверненні до суду, судові витрати необхідно компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 10,12, 13, 19, 76, 80, 81, 83, 89, 141, 263-265, 268, 273, 274, 277, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», третя особа Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про визнання незаконними і скасування наказів та поновлення на роботі, - відмовити повністю.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», місцезнаходження 50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, .

Представник відповідача Лосєв Дмитро Володимирович, адреса місця роботи 50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, паспорт НОМЕР_2 .

Третя особа Первинна організація профспілки трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», , адреса 50026, м. Кривий Ріг, Профком АТ «ПІВДГЗК».

Дата складання повного тексту рішення 25.09.2023р.

Суддя В.В.Мазуренко