Справа № 624/855/23
№ провадження 2/624/224/23
25 жовтня 2023 року Кегичівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Крапівки Т.В., за участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Кегичівка, Харківської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Представник позивача в судове засідання не з`явилася, заявила про розгляд справи без її участі, проти вирішення питання про прийняття заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причину неявки відповідачі суду не повідомили. Відзив на позов до суду від відповідачів не надходив.
Зі згоди представника позивача, наданої у клопотанні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами:
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Матеріалами справи встановлено, що 28.01.2015 між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №544672089.
Відповідно до п.5 Договору, позичальник зобов`язаний вносити плату за кредитом шляхом перерахування її на рахунок кредитодавця.
Згідно п. 6 Договору, відповідно до цього договору до складу плати за кредитом (сукупної вартості кредиту) входять плата за річною відсотковою ставкою, разова плата за кредитом та щомісячна плата за кредитом. Плата за кредитом нараховується з моменту надання кредиту. Щомісячна плата за кредитом входить до складу щомісячного платежу відповідно до графіку платежів (додаток до договору). Разова плата за кредитом справляється за рахунок наданого кредиту, відразу після його надання.
Відповідно до п. 11 Договору, підписанням цього договору позичальник надав згоду на заміну Кредитодавця на нового Кредитодавця, що передбачає перехід всіх прав (відступлення всіх прав вимоги) та перехід всіх обов`язків (переведення всіх боргів) Кредитодавця до іншої особи. У разі прийняття кредитодавцем рішення про зазначену заміну сторони за цим договором (зазначений перехід прав і обов`язків Кредитодавця до іншої особи) додаткова згода від позичальника не вимагається.
Відповідно графіка платежів, який є додатком до кредитного договору, гранична дата щомісячного платежу визначена 31.01.2018.
Виконання зобов`язання за цим кредитним договором було забезпечено укладенням 28.01.2015 договору поруки між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 1.1. Договору поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання боржником своїх обов`язків за кредитним договором (включно з усіма змінами до нього), укладеним з кредитором.
Згідно до п. 1.2. Договору поруки, боржник, а також реквізити кредитного договору, укладеного боржником з кредитором, визначаються розділом 7 цього договору.
Згідно п.п. 3.1., 3.1.1. Договору поруки, кредитор має право одержати задоволення своїх вимог за порушеним зобов`язанням, забезпеченим встановленою цим договором порукою, як від боржника, так і від поручителя, солідарно та у повному обсязі. За власною заявою зарахувати зустрічні вимоги поручителя за іншими договорами, укладеними між кредитором та поручителем, в рахунок виконання вимог кредитора (виконання поручителем своїх зобов`язань) за цим договором.
Відповідно до п.п. 4.1., 4.2., 4.3. Договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором за порушення боржником своїх зобов`язань за кредитним договором, укладеним боржником з кредитором. Встановленою цим договором порукою забезпечується у повному обсязі виконання зобов`язань боржника за кредитним договором, укладеним боржником з кредитором. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату суми кредиту, плати за кредитом (процентів), неустойки (штрафу, пені), відшкодування збитків у повному розмірі та незалежно від (понад) стягнення неустойки (штрафу, пені). У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого встановленою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.
Згідно п. 6.3. Договору поруки, якщо кредитор протягом 5 (п`яти) років від дня настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого встановленою цим договором порукою, не пред`явить вимоги до поручителя, порука припиняється стосовно зобов`язання, щодо виконання якого не було пред`явлено зазначеної вимоги.
Також виконання зобов`язання за кредитним договором було забезпечено укладенням 28.01.2015 договором застави між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_2 .
27.01.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав вимоги №20230127.
Відповідно до п.п. 1.1., 1.2., Цього договору, кредитор передає (відступає) новому кредиторові за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами та/або заставодавців за договорами застави, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (портфель заборгованості). Внаслідок передачі (відступлення) портфеля заборгованості за цим договором, новий кредитор заміняє кредитора у кредитних договорах та заставодержателя за договорами застави, що входять до портфеля заборгованості та відповідно вказані у реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог кредитора за цими кредитними договорами та заставодержателя за договорами застави, включаючи право вимагати від боржників та/або заставодавців належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами та договорами застави. Згідно п. 6.2.3. Договору, права вимоги переходять до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору, після чого новий кредитор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості.
Згідно витягу з додатку №1 до договору відступлення прав вимоги, до реєстру боржників внесено ОСОБА_1 за кредитним договором №544672089 від 28.01.2015 з загальною сумою заборгованості 104766,56.
Також 27.07.2023 між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір відступлення прав за договорами застави. Підписано реєстр договорів застави, згідно з якими позивач набув право вимоги за договором застави від 28.01.2015, яким забезпечено виконання зобов`язання за кредитним договором №544672089 від 28.01.2015 укладеним ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 549 КЦ України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 551 ЦЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Визначений позивачем розмір заборгованості за кредитним договором, відповідає умовам цього договору. Відтак, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо заявленої суми заборгованості за кредитним договором.
Щодо права позивача пред`являти свої вимоги за кредитним договором, то суд керується такими положеннями Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно до ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
На підставі викладених норм Закону та встановлених в судовому засіданні фактів передання первісним кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права вимоги за грошовим зобов`язанням відповідача ОСОБА_1 позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», суд приходить до висновку про правомірність заявлених позивачем вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № №544672089 від 28.01.2023.
Розглядаючи вимогу позивача щодо солідарної відповідальності відповідачів позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 за невиконання зобов`язання за кредитним договором, суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 укладеним з ним договором застави на забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № №544672089 від 28.01.2023.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.
Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. У разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності боржника, такий поручитель несе відповідальність за порушення зобов`язання боржником в обсязі, що існував до такої зміни зобов`язання. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не погодився забезпечувати виконання зобов`язання іншим боржником у договорі поруки чи при переведенні боргу. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.
Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки. У разі пропуску кредитором строку заявлення вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Суд зобов`язаний самостійно застосовувати положення про строк, передбачений цією нормою, на відміну від позовної давності, яка застосовується судом за заявою сторін. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обов`язок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.
Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобов`язань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.
Отже, порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, договором чи законом установлено строк її дії, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора.
Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов`язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов`язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі й застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.
Договором поруки від 28.01.2015 укладеним між ТОВ «Фінансова Компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_2 , а саме п. 6.3. цього договору передбачено, що, якщо кредитор протягом 5 (п`яти) років від дня настання строку виконання зобов`язання, забезпеченого встановленою цим договором порукою, не пред`явить вимоги до поручителя, порука припиняється стосовно зобов`язання, щодо виконання якого не було пред`явлено зазначеної вимоги.
Строк виконання зобов`язання за кредитним договором, згідно п.п.4.3., 4.6. цього договору та додатку до нього (графіку платежів) настав 31.01.2018.
Отже, договір поруки, на підставі п. 6.3. цього договору, припинився 31.01.2023.
Позивач здав до поштового відділення позовну заяву 30.08.2023.
Докази пред`явлення вимоги до поручителя в строки встановлені договором поруки позивачем суду не надані.
За таких обставин, вимоги позивача щодо солідарної відповідальності за кредитним договором поручителя, зобов`язання якого за договором поруки на час звернення до суду припинилося задоволенню не підлягають.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з наданого платіжного доручення, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2684 гривень, а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76-82, 95, 141, 263-268, 280-284, 288, 354, 355 ЦПК України, суд
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати на оплату судового збору в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач може оскаржити рішення до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Шляхове, Кегичівського району, Харківської області, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Кегичівським РВ УМВС України в Харківській області 22.12.2004, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Кегичівка, Кегичівського району, Харківської області, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Кегичівським РВ УМВС України 26.02.1999, ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Т.В. Крапівка