Справа № 229/4212/23
Провадження № 2/229/1725/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Бочарової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дружківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дружківської міської територіальної громади в особі військової адміністрації, третя особа ОСОБА_2 про продовження строку на прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить: поновити строк для прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю три місяці.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , є дружиною ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 23.11.2022 р.). Від шлюбу у них народилась донька ОСОБА_2 . Померлий ОСОБА_3 є власником житлового будинку та надвірних будівель і земельної ділянки розташованої у АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 10.05.2000 р., державного акту на право приватної власності на землю від 17.05.2000 р. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України «місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця». На момент смерті чоловік позивачки проживав за адресою АДРЕСА_1 . Позивач є єдиною спадкоємицею після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 яка бажає прийняти спадщину. Третя особа ОСОБА_2 не бажає приймати спадщину свого батька. Позивач зазначає , що в порозумінні ст. 1261 ЦК України вона має право на спадкування як спадкоємиця першої черги. 05 червня 2023р. позивач звернулась до нотаріуса з можливістю видати їй документи про спадщину (свідоцтво про право на спадщину за законом), але враховуючи, що з моменту смерті ОСОБА_3 сплинув 6-ти місячний термін і позивач не була зареєстрована за однією адресою з померлим то їй було відмовлено. Позивачем був пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме: позивач весь час до смерті ОСОБА_3 знаходилась поруч, разом проживала і тому вважала що після її смерті вона автоматично прийняла спадщину і є повноправною господаркою (власником) спадкового майна; позивач не має юридичної освіти і тому у питаннях про спадщину не усвідомлена; у позивача на той час не було достатньо коштів, щоб належним чином оформити спадщину. Позивач не знала в який термін необхідно подавати відповідну заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. З 24.02.2022 до теперішнього часу в регіоні в якому мешкає позивач тривають бойові дії, тривалий час не працювали спадкові реєстри. Відмовлятись від прийняття спадщини позивач не має наміру. На теперішній час спадкоємців які б прийняли спадщину, чи звернулись з цього приводу до нотаріальної контори з відповідною заявою немає.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в матеріалах справи є заява позивача в якій вона просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач Дружківська міська територіальна громада в особі військової адміністрації у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Участь свого представника в судовому засіданні не забезпечили, клопотань або заяв про відкладення або розгляд справи без їх участі суду не надали.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в матеріалах справи є клопотання третьої особи в якому вона просить розглядати справу за її відсутності, проти їх задоволення та ухвалення заочного рішення не заперечує.

На підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

До відносин спадкування правила ЦК України (книга 6 Спадкове право, ст.ст.1216-1308) застосовуються, якщо спадщина відкрилась після набрання ним чинності з 01 січня 2004 року, а також якщо спадщина відкрилась до цієї дати, але не була прийнята ніким із спадкоємців (пункти 1, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ст. 1258 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно Правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Відповідно до ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні такого майна, або вимоги кредиторів (1). На підставі отриманої першої заяви нотаріус заводить спадкову справу, яка підлягає державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.2).

Відповідно до ч. 1 ст.9-1 Закону № 1669-VII, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюються або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений рішенням КМУ, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Первоуральськ, Свердловської області є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 виданого Дружківським МВ УМВС України в Донецькій області 20.10.1999 р. (а.с.5-7).

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 від 14.02.1987 р. виданого Клиновською сільською радою Артемівського району Донецької області між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів 14.02.1987 року зроблено відповідний актовий запис № 2. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 (а.с.8).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Бахмутським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис про смерть № 505 від 23.11.2022 року (а.с.12).

Як вбачається з листа Приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Миросєді В.М. № 313/01-16 від 05.06.2023 року при зверненні до нотаріуса ОСОБА_1 щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , надано роз`яснення, що оскільки ОСОБА_1 заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , в нотаріальну контору (до приватного нотаріуса) в установлений законом строк не подала та на момент смерті не була зареєстрована за однією й тією ж адресою з померлим, вона пропустила строк для прийняття спадщини (а.с.10).

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину №73026270 від 30.06.2023 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) №73026319 від 30.06.2023 року наданих Приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Миросєді В.М. у Спадковому реєстрі відсутня інформація про реєстрацію спадкової справи та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину, також відсутня інформація про заповіти / спадкові договори (а.с. 32-33).

Судом встановлено, що спадкову справу не було зареєстровано, заповіти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не складалися, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Згідно Договору купівлі-продажу будинку від 10.05.2000 року зареєстрованого в реєстрі за № 2380 ОСОБА_3 є власником жилого будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та відповідно до будинкової книги зареєстрований за вищезазначеною адресою 23.09.2015 року (а.с.13-16).

Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, який не є підставою для усунення від спадкування, оскільки позивач має право на спадщину після смерті матері за законом. Однак, вона не може реалізувати його у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. Отже право останньої підлягає захисту в судовому порядку.

Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320 цс 17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

У відповідності до роз`яснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як роз`яснив у своїй постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17 Верховний Суд у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженням, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Із позовної заяви вбачається, що позивач пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця у зв`язку із об`єктивними, непереборними труднощами, що стало перешкодою до реалізації своїх спадкових прав та пропуску шестимісячного строку. Пропуск строку для прийняття спадщини стався через причини, які на думку позивача дають правові підстави вважати їх поважними.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач пропустила строк прийняття спадщини після смерті спадкодавця з поважних причин.

Таким чином, враховуючи встановлені фактичні обставини справи та причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, які суд визнає поважними, на підставі наведених вище норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, підлягають задоволенню.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1223, 1265, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7, постановою Верховного Суду України від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17, ст. ст. 10, 81, 200, 206, 247, 259, 265, 273, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 три місяці з дня набрання рішенням законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Дружківської міської територіальної громади в особі військової адміністрації, , адреса місцезнаходження: 84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Соборна, 16.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя