Справа № 523/9286/23
Провадження №2/523/3738/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді - Малиновського О.М.

за участю секретаря - Дашковської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 01.06.2023р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути на її користь аліменти з відповідача на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), обґрунтував свої вимоги тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги, діти проживають разом з нею, знаходяться на її утриманні.

Крім вимог про стягнення аліментів, позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем посилаючись на те, що спільне проживання неможливе через складні взаємини, а внаслідок до взаємного відчуження і втрати поваги один до одного, крім того, позивач і відповідач спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують з вересня 2021р. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 06.06.2023р. суддею було відкрито провадження у справі з призначенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач у судове засідання не з`явилась. В матеріал справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач направив до суду заяву в якій пред`явлені позовні вимоги визнав у повному обсязі. Просив провести розгляд справи за його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що сторони по справі 10.04.2009р. уклали шлюб. Від шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На сьогодні діти проживають разом з позивачкою, знаходяться на її утриманні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

За приписами ч.ч.1-3 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

За приписами ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням, як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відомості про місце роботи та розмір доходу, який отримує позивач суду не надано.

Відомості про отримання постійного доходу відповідачем, а також наявність у нього зареєстрованого права власності на рухоме та/або нерухоме майно, що вказувало б на наявність у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), суду не надано.

Таким чином враховуючи встановлені судом фактичні обставини, приймаючи до уваги перебування дітей на повному матеріальному забезпеченні позивачки, з урахуванням того, що батьки мають рівні зобов`язання по утриманню дітей, з урахуванням приписів ч.2 ст.183 СК України, якою передбачено стягнення аліментів на двох і більше дітей в розмірі єдиної частки, приймаючи до уваги сталу судову практику в частині стягнення частки на двох дітей, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача, щомісячно, аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від його доходу (заробітку), проте не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає, що стягнення з відповідача на утримання дітей аліментів у розмірі зазначеному вище забезпечить належні умови їх виховання, що в свою чергу забезпечить їхній гармонійний розвиток на належному матеріальному рівні.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки.

За змістом ст. ст. 24 ч. 1, 104 ч. 2, 110 ч. 1, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

За твердженнями позивачки, сім`я існує формально, подальше збереження сім`ї неможливо, оскільки шлюб між позивачем та відповідачем розпався та носить формальний характер. Позивач стверджує, що шлюбні відносини та спільне господарство вона та відповідач не підтримують з вересня 2021р., збереження сім`ї є неможливим та суперечить їхнім інтересам. За таких обставинах суд не вбачає необхідності у наданні сторонам строку для примирення.

На підставі викладеного, з урахуванням норм права, які регулюють виниклі між сторонами правовідносини, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст.ст. 141,142 ЦПК України в зв`язку з визнанням відповідачем позовних вимог з нього слід стягнути на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору за позивними вимоагми про розірвання шлюбу в розмірі 536,80грн., інші 50 відсотків підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. Крім того з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1073,60грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

На підставі ст. ст. 180, 181, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст.12,13,76,200, 206,259, 263-265,268,430 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Шлюб зареєстрований 10 квітня 2009р. у Першому Суворовському відділу РАЦС Одеського міського управління юстиції, актовий запис №243, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2 , проте не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.06.2023 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 , після, продовжити стягнення на утримання ОСОБА_4 по 1/6 частині, до її повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 536,80грн. Інший розмір судових витрат у вигляді судового збору в сумі 536,80грн. повернути позивачу з державного бюджету.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60грн.

Після набрання рішенням суду законної сили копію рішення суду в частині розірвання шлюбу направити до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , іпн: НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , іпн: НОМЕР_2 , зареєстрована: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 19 вересня 2023р.

Суддя