Справа № 154/4308/22 Головуючий у 1 інстанції: Лутай А. М.
Провадження № 22-ц/802/840/23 Доповідач: Бовчалюк З. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Бовчаюдк З.А.,

суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,

з участю секретаря судового засідання Ганжи М.І.,

заявника ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Паш`яна Д.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 з участю заінтересованої особи: Володимир-Волинський відділ Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України у Волинській області на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, яку обґрунтував тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сорокине (Краснодон) Луганської області. Його батьки ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та матір ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 і померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , були громадянами України, проживали у місті Сорокине та, на дату його народження, перебували між собою у зареєстрованому шлюбі. З першого класу навчався у школі № 9 міста Краснодон, яку у 1991 році, тобто на день проголошення незалежності України, він ще не закінчив, тому що мав на той час лише 13 років, однак вже офіційно працевлаштувався на Шахту УМДР ГМОУ міста Краснодон на посаду муляра, де отримав в подальшому 3 розряд. Отримати документи з навчального закладу - школи № 9 міста Краснодон на підтвердження факту його навчання у даному закладі та з шахти, на підтвердження факту роботи на даному підприємстві він не має змоги, оскільки, школа та шахта на даний час знаходяться на тимчасово окупованій території. У 2006 році Краснодонським МВ УМВС України у Луганській області заявнику було видано паспорт громадянина України, однак він його втратив перед тим, як його було взято під варту 3 грудня 2008 року. Згідно з вироком Луганського апеляційного суду від 13 квітня 2009 року його було засуджено, покарання він відбував у Селидівській виправній колонії №82 Донецької області.

Зазначає, що після відбуття призначеного судом покарання, а саме 10 червня 2021 року, він звернувся до органів ДМС по місцю свого проживання у місті Краснодон Луганської області із заявою про видачу паспорта громадянина України, взамін втраченого. Отримати його він не зміг через початок бойових дій та повномасштабне вторгнення військ рф на територію України у лютому 2022 року. Рятуючись від війни, він переїхав на тимчасове проживання у місто Володимир Волинської області, де проживає і по даний час у гуртожитку по вулиці Луцькій. Маючи намір отримати довідку ВПО, він звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із позовом про оскарження наданої йому відмови ЦНАП Володимир-Волинської міської ради Волинської області від 04.05.2022 за вих.№1.10/9345/00169 у видачі йому довідки ВПО. Однак рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/4178/22 від 03 серпня 2022 року йому було відмовлено у задоволенні позову через відсутність у нього паспорта громадянина України. У зв`язку із втратою паспорта громадянина України на території колишнього фактичного місця проживання, яка зараз є тимчасово окупованою, він звернувся 23 серпня 2022 року із відповідною заявою до заінтересованої особи про видачу йому паспорта у формі пластикової картки типу ID-1. Однак, листом Володимир-Волинського відділу управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 13.09.22 р. №0712-360/0712.1-22 у відповідь на поданий ним пакет документів та заяву з питань оформлення паспорта громадянина України, йому було повідомлено про відмову в оформленні паспорта громадянина України у зв`язку з тим, що ним не були подані в повному обсязі документи, передбачені пп.5.п.100 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, його тимчасового затримання та вилучення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.03.2015 №302. Також йому було роз`яснено, що основною підставою відмови стало помилкове написання його прізвища у Довідці про звільнення Серії НОМЕР_1 , де замість « ОСОБА_5 » було помилково вказано « ОСОБА_6 », а також відсутність можливості перевірити дані ДМС по місцю видачі йому паспорта у зв`язку із тим, що ці територій були окуповані, а доступ до даних відсутній. 09.12.2022 він повторно звернувся до заінтересованої особи із заявою про видачу паспорта громадянина України. Листом Володимир-Волинського відділу управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 15.12.22 р. №0712-438/0712.1-22 у відповідь йому було повідомлено про відмову в оформленні паспорта громадянина України у зв`язку з тим, що він не був документований паспортом громадянина України та ним не були подані в повному обсязі документи, передбачені розділом II Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215. Також було роз`яснено, що для отримання паспорта громадянина України йому слід звертнутися до суду та встановити його особу, підтвердити факт його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року.

Вказує, що рішення суду про встановлення фактів, що він дійсно є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та його постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року йому необхідне для отримання паспорту громадянина України. Встановлення даних фактів є підставою для оформлення належності до громадянства України, а оскільки іншого порядку чинним законодавством України не передбачено, тому він звертається із даною заявою до суду. Через відсутність паспорта громадянина України він не може оформитися на роботу, отримати довідку ВПО та допомогу, яка належить таким особам, позбавлений права на медичне обслуговування, не може зареєструвати шлюб та зареєструвати себе батьком дитини, яка скоро народиться у них з цивільною дружиною.

З врахуванням уточненої заяви, просив суд встановити факт, що він дійсно є ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сорокине Луганської області, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області було зроблено актовий запис №403 від 03 серпня 1978 року, факт постійного його проживання на території України станом на «24» серпня 1991 року та на «13» листопада 1991 року, по теперішній час, а також факт належності йому, ОСОБА_1 , свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 від 09.08.2018.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 червня 2023 року заяву ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення задоволено частково.

Встановлено, що заявник дійсно є ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сорокине (Краснодон) Луганської області, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області було зроблено актовий запис № 403 від 03 серпня 1978 року, для видачі паспорта громадянина України.

Встановлено факт, що постійного проживання заявника ОСОБА_1 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Сорокине (Краснодон) Луганської області, на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року.

В іншій частині заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить рішення суду, в частині встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року ОСОБА_1 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення яким відмовити у встановленні факті постійного проживання на території України.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційним судом рішення суду першої інстанції переглядається лише в оскарженій частині.

Заслухавши заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , в частині встановлення факту постійного проживання на території України, суд першої інстанції виходив з того, що наданими заявником письмовими доказами підтверджується факт постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на момент набрання чинності ЗУ «Про громадянство України» від 13 листопада 1991 року.

На думку колегії суддів такі висновки зроблені судом першої інстанції передчасно при недоведеності заявником обставин, що мають значення для справи.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України в момент проголошення незалежності України або набрання чинності ЗУ « від 18 січня 2001 року « Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п.п.1, 2 ч. 1 ст.3 цього Закону, згідно яких городянин України є:

усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 з 13 листопада 1991 року.

При цьому питання встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедури подання цих документів та провадження - за ними врегульовано, крім Закону України «Про громадянство України», також Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок). Відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» та Порядку заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Стаття 1 ЗУ «Про громадянство України» дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах», а саме: проживання на території України на законних підставах проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні;

безперервне проживання на території України проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік 180 днів. Не є порушенням вимоги про безперервне проживання виїзд особи за кордон у службове відрядження, на навчання, у відпустку, на лікування за рекомендацією відповідного медичного закладу або зміна особою місця проживання на території України.

Згідно ст. 3 Закону громадянами України є:

усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав;

особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України;

особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України.

Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2 з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3 з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до пункту 7 Порядку встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року.

Підставою для звернення з даною заявою до суду слугувала втрата ОСОБА_1 паспорта громадянина України, який йому видавався та не можливість отримання ним паспорта громадянина України та інших юридично значимих для нього документів в компетентних органах..

Заявник стверджує, для оформлення органами міграційної служби паспорта громадянина України йому необхідно надати рішення суду про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року.

На підтвердження факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року ОСОБА_1 подано:

копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданим повторно 09.08.2018 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Сорокине Луганської області народився ОСОБА_1 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області 03 серпня 1978 року складено відповідний актовий запис №403. Батьком дитини записаний ОСОБА_3 , матір`ю - ОСОБА_4 :

повний витяг з Державного реєстру цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 1 від 13.10.2022, в відомостях про батьків заявника зазначено, що батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою запису відомостей про батька був запис акта про шлюб №369 від 20.09.1975 по Краснодонському міському рацсу Луганської області;

повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб № 5, з якого вбачається, що 20 вересня 1975 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції у Луганській області складено актовий запис № 369 про шлюб між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який народився в м. Краснодон, Луганської області, Україна (місце проживання: АДРЕСА_2 ), та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка народилася в м. Краснодон, Луганської області, Україна (місце проживання: АДРЕСА_1 ):

копії паспортів громадянина України ОСОБА_3 ( НОМЕР_3 ) та ОСОБА_4 ( НОМЕР_4 ), а також копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Краснодон Луганської області, Україна;

копію постанови Краснодонського міського суду від 03.12.2008, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно « ОСОБА_8 », ІНФОРМАЦІЯ_8 , останній є громадянином України і документований паспортом НОМЕР_5 , який виданий 16.05.2006 року Краснодонським міським відділом внутрішніх справ.

Судом зауважено, що в згаданих документах маються розбіжності в написанні прізвищ батьків заявника.

Судом встановлено, що у заявника є рідний брат ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_9 в м. Краснодон Луганської області, що підтверджується копією його паспорта серії НОМЕР_6 , та листом Володимирського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області № 420/29.1-04-22 від 29.03.2023 року. за змістом даного листа по відділу реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області виявлено народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , актовий запис № 271 від 24.05.1977 року, його батьки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Заявник стверджує, що у 1989 році навчався в Краснодонській СШ №9, на підтвердження чого надав світлокопії фотографій учнів 4-В класу вказаної школи, серед учнів якої зазначений "Лобинский Артем" ( а.с 89-90).

Надана заявником копія будинкової книги, у якій за словами ОСОБА_1 зафіксована реєстрація місця проживання у будинку АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , що проведена за паспортом заявника не може вважатись належним доказом, оскільки є нечитабельною та її походження є невідомим.

Усі надані заявником докази є фотокопіями документів, які не завірені належним чином. ОСОБА_1 в судовому засіданні вказав, про неможливість надання оригіналів. При цьому пояснив, що такі фотокопії надавались йому сестрою, яка проживає на тимчасово окупованій території України та братом, який проживає в Росії.

Необхідно зауважити, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували саме факт постійного проживання заявника на території України станом на 24 серпня 1991 або станом на 13 листопада 1991 року.

Згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС у Волинській області місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться. Будь-яка інформація про дану особу відсутня.

За базами даних УДМС у Волинській області інформація щодо документування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон відсутня. Суд у своєму рішенні вказує, що « ОСОБА_8 » ІНФОРМАЦІЯ_8 документований паспортом НОМЕР_5 , який виданий 16.05.2006 року Краснодонським міським відділом внутрішніх справ, проте інформація за базами даних УДМС відсутня, що підтверджується відповідями ДМС

Варто зауважити, що заявником в заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме в переліку документів, що додаються до заяви вказані паспортні дані батьків: ОСОБА_3 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_7 , який документований паспортом громадянина України НОМЕР_7 та ОСОБА_4 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 та документована паспортом громадянина України НОМЕР_4 . Однак інформація про документування зазначених осіб копіями паспортів, які додає заявник, за обліками ЄІАС УМП ДМС України відсутня. Також будь-яка інформація про даних осіб відсутня, що підтверджується відповідями ДМС.

Зібрані та подані учасниками справи письмові докази містять суперечливі дані, щодо обставин, які мають суттєве значення при вирішення цього спору. Зокрема: у своїх поясненнях , з покликанням на письмові докази, ОСОБА_1 , стверджував, що він отримував паспорт громадянина України, який в подальшому був ним втрачений. При цьому Володимир-Волинський відділ УДМС України у Волинській області, відповідаючи на заяву ОСОБА_1 та роз`яснюючи процедуру отримання паспорта громадянина України, вказує саме на не документування заявника паспортом громадянина України( а.с 9). Також, беручи до уваги, що 16 років ОСОБА_10 досягнув у липні 1995 року то не зрозумілою є інформація викладена в довідці № 6-07042023/07001 ОСК ГУНП в Луганській області ( а.с 107-108) щодо національності "русский" ОСОБА_1 , при тому , що паспорти громадян України такої графи не містили.

Надані заявником письмові докази не є безспірними, належними доказами підтверджуючими факту постійного (безперервного) його проживання на законних підставах на території України станом на 24 серпня 1991 та станом на 13 листопада 1991 року.

Сукупний аналіз зазначених обставин свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність підстав та доказів для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту постійного проживання на території України.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб ( ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях ( ч. 6. ст. 81 ЦПК України)

Враховуючи викладене, факт безперервного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та станом на 13 листопада 1991 року є недоведеним.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, в оскарженій частині, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а викладені у ньому висновки не відповідають обставинам справи, тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення в цій частині про відмову в задоволені заяви про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року.

Керуючись ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України ,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України у Волинській області задовольнити.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 07 червня 2023 року, в оскарженій частині, скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та на 13 листопада 1991 року відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя:

Судді: