Справа № 157/1720/23
Провадження №2-н/157/100/23
УХВАЛА

іменем України

19 вересня 2023 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., вивчивши заяву ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу,

в с т а н о в и в:

14 вересня 2023 року ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу у розмірі 5493 гривні 53 копійки.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 161 ЦПК України встановлено вичерпний перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до пунктів 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

До заяви про видачу судового наказу ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» додано типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, у якому відсутні відомості про споживача як сторону договору та відсутній підпис споживача.

За таких обставин, примірник такого типового договору не може вважатись копією договору, укладеного у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, у розумінні п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК.

Доводи ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» про те, що зазначений договір є публічним договором приєднання, який не потребує підписання з кожним споживачем, є безпідставними, оскільки будь-яких доказів приєднання ОСОБА_1 до вказаного договору ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» теж не подано.

Крім цього, до суду не подано належних та допустимих доказів про право власності ОСОБА_1 на будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, неможливо встановити, що споживачем газу, а відповідно й боржником, є саме ОСОБА_1 , а не інша особа.

Окрім того, пунктом 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Тобто, для видачі судового наказу має значення питання щодо строку позовної давності.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідності до ч. 5 ст. 161 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як вбачається із змісту заяви про видачу судового наказу, стягувач у заяві про видачу судового наказу просить стягнути заборгованість за період з 01 березня 2019 року по 30 квітня 2022 року в сумі 5493 грн. 53 коп., а з копії витягу з особового рахунку боржника (фінансовий стан), що доданий до судового наказу, вбачається, що заборгованість у цьому розмірі за надані послуги з постачання природного газу заявником нарахована з березня 2019 року (точно дати не зазначено) по липень 2023 року, точно дати початку заборгованості та її закінчення (періоду) не зазначено, тобто є невідповідність розміру заборгованості періоду, який вказаний у заяві про видачу судового наказу та у доданому розрахунку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

З урахуванням вищезазначеного, доходжу висновку, що ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу у розмірі 5493 гривень 53 копійок належить відмовити, оскільки заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.160,163,165,166 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з постачання природного газу.

Роз`яснити ТОВ «ВОЛИНЬГАЗ ЗБУТ», що згідно з ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом II ЦПК України, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: О. В. Антонюк