Справа № 404/2184/22
Номер провадження 2/404/528/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

Головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда знаходиться цивільна справа № 404/2184/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В судове засідання відповідач надав заяву, відповідно якої просив суд зупинити провадження у даній справі до вирішення судом справи № 404/2292/22, між тими ж самими сторонами про визначення місця проживання дітей.

В обґрунтування поданої заяви зазначав, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Тобто, позовна вимога про стягнення аліментів на утримання дітей може бути задоволена лише в тому випадку, якщо судом буде достеменно встановлено, що діти проживають з позивачем. Вважає. що позов не підлягає задоволенню, оскільки діти фактично проживають в рівній мірі з ним та з ОСОБА_2 та перебувають на утриманні обох батьків в рівній мірі.

Вказував, що в провадженні суду знаходиться справа № 404/2292/22 між тими ж сторонами про визначення місця проживання дітей, а тому справа про стягнення аліментів на утримання дітей не може бути розглянута до винесення рішення по справі № 404/2292/22, оскільки за результатами розгляду справи буде встановлено з ким проживають діти і чи є підстави для стягнення аліментів на користь того з батьків з ким вони проживають. Висновки суду будуть мати доказове значення у справі про стягнення аліментів, відповідно ці справи пов`язані між собою.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вимоги заяви, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження по справі за таких підстав.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час розгляду справи з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому її розгляду, та передбачити усунення яких неможливо. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Положеннями частини першої статті 251 ЦПК України передбачено ряд підстав для зупинення провадження, який є вичерпним.

Так, зокрема, пунктом 6 частини першої вищевказаної норми права передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2022 року викладено висновок про те, що метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України є виявлення обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у справі, провадження у якій зупинено, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

З огляду на вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Отже, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Разом із тим, необхідно враховувати, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. В справі, яка переглядається, суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності звільнення з роботи позивача. Проте, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, яка переглядається, суд на порушення вимог пункту 4 частини першої статті 201 ЦПК України не вказав конкретну іншу справу та обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі, у чому саме полягає взаємозв`язок предметів розгляду інших справ, а також у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи до розгляду іншої справи, та зупинив провадження у справі усупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи. При цьому суди взагалі не аналізували та не встановлювали у визначеному законом порядку, чи дійсно від наслідку розгляду іншої справи залежить прийняття рішення у зазначеній цивільній справі».

Суд, проаналізувавши матеріали справи, дійшов до висновку, що відповідачем не доведено взаємопов`язаності цивільної справи № 404/2292/22 та даної цивільної справи, враховуючи предмет розгляду даної справи, також суд вбачає об`єктивну можливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, а тому вбачає заяву не обґрунтованою.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви про зупинення провадження у справі, суд також виходить з того, що предметом спору є стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей сторін, тобто стосується матеріального забезпечення дітей. Відтак, з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дітей, розгляд цієї справи повинен бути проведений у найкоротший строк. Позаяк, у ч.8 ст.7 СК України також визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Керуючись ст.ст.210, 251, 259, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 18.09.2023 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова