Справа №:757/9642/20-ц
Провадження №: 2-п/755/76/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" вересня 2023 р.Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

представника відповідача - ОСОБА_1 ,

позивача - ОСОБА_2 ,

представника позивача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою відповідача про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2020 року у справі №757/9642/20-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, -

у с т а н о в и в:

22.08.2023 року через засоби поштового зв`язку відповідач ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2020 року у справі №757/9642/20-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, у якій просить поновити йому строк на подання до суду відповідної заяви, переглянути та скасувати заочне рішення, і призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Вимоги заяви мотивовано тим, що заочне рішення отримане представником заявника лише 04.08.2023 року шляхом ознайомлення з матеріалами справи. Відповідачу не було відомо про існування судового процесу та він не був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. В матеріалах справи відсутня письмова заява відповідача про здійснення повідомлень судом з використанням засобів мобільного зв`язку. На мобільний телефон відповідача не надходило жодних смс-повідомлень про виклик до суду. У суду були відсутні підстави для розміщення оголошення про виклик відповідача до суду, оскільки було встановлено, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , соціальний заклад. Крім того, з 16.10.2015 року відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується відміткою у паспорті відповідача. Відмітка «адресат відсутній за вказаною адресою» свідчить про неотримання судової кореспонденції і в такому випадку суд мав зв`язатись з відповідачем за допомогою інших засобів зв`язку (контактний номер відповідача зазначено у позовній заяві). Наявне в матеріалах справи звернення (а.с. 78) відповідачем не подавалось і вказана у ньому електронна пошта не має жодного відношення до відповідача. Ухвалюючи 21.12.2020 року заочне рішення суд порушив вимоги процесуального законодавства, не вжив заходів для забезпечення права відповідача на судовий захист, розглянув справу без належного повідомлення відповідача, причин неотримання відповідачем судової кореспонденції суд не з`ясував. Оскільки відповідач не був повідомлений про розгляд справи, він не зміг скористатись своїм правом на подання відзиву, зустрічного позову, заяви про виклик свідків, призначення судової почеркознавчої експертизи тощо. Позивач не надав суду документів на підтвердження укладення між сторонами договору позики і доказів отримання відповідачем коштів. Наявна в матеріалах справи розписка ніким не завірена, що ставить під сумнів її існування, і в позовній заяві не зазначено про наявність розписки у позивача. Боргова розписка, яка не містить посилання на момент передання грошових коштів, а умови надання та повернення коштів є суперечливими, не може свідчити про укладання договору позики. Зі змісту розписки слідує, що кошти були отримані для подальшої передачі за вирішення певного питання. І ця передача коштів відбулась, про що також зазначено в тексті документу. З розписки наданої позивачем не вбачається, що грошові кошти надавались відповідачеві під час написання розписки, та не було надано жодних доказів про реальність договору позики. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту передання позивачем грошових коштів саме відповідачу, а відтак між сторонами не укладався договір позики. Аналіз змісту розписки і дії сторін, спрямовані на виконання цієї розписки, свідчать про те, що вони підпадають під ознаки умов договору доручення. Сторонами у розписці визначено, які саме юридичні дії позивач доручає виконати відповідачу - передати кошти, і в якому обсязі - 50000,00 доларів США. При цьому, виконання юридичних дій відповідачем передбачалось за рахунок позивача. Вчинені відповідачем дії були направлені на створення, зміну та припинення прав та обов`язків саме позивача за умовами домовленості останнього із третіми особами. За договором доручення довіритель не стає власником того, що ним було отримане в процесі вчинення певних юридичних дій. Зміст розписки свідчить про те, що одержані відповідачем кошти були використані ним згідно умов, що не спростовується доводами позовної заяви. Зі змісту розписки вбачається, що немає підтвердження того, що грошові кошти надавались і були отримані у власність за договором позики, оскільки реальних коштів від позивача відповідач не отримував. Зміст розписки фактично може свідчити про намір відповідача виступити поручителем, крім того вказана розписка не підтверджує факту отримання саме відповідачем реальних грошових коштів. Судом не було встановлено справжньої правової природи укладеного між сторонами договору. В ході судового розгляду не встановлювались обставини укладання розписки та порядок і умови її виконання. Залишилась не з`ясованою особа, яка набула у власність кошти, вказані в розписці. Від встановлення всіх фактичних обставин справи, які мають суттєве значення залежить правильність вирішення спору.

В судовому засіданні представник позивача надав суду письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, згідно яких представник просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення посилаючись на те, що зміна місця реєстрації відповідача є його «улюбленим» прийомом захисту коли до нього подається позовна заява про стягнення грошових коштів. Неправдивим та необґрунтованим є твердження відповідача про те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки це суперечить вимогам закону, адже за вказаною адресою знаходиться нежитлове приміщення, в якому розташований дитячий садок, що встановлено рішеннями судів у справах №826/14167/16 і №757/38954/16. Крім того, на сторінці 13 паспорту відповідача наявний штамп про місце перебування зареєстрованого за вказаною адресою, який має відмітку «анульовано». Зміна адресів реєстрації є тактикою затягування судового процесу, яку відповідач постійно демонструє в різних судових процесах. Позивач першочергово звернувся до Печерського районного суду м. Києва, оскільки станом на 27.02.2020 року відповідач був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , однак судом було встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тому справа була передана на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва. Посилання відповідача про реєстрацію його місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та неналежне повідомлення про час та дату судового розгляду не підтверджується і повністю спростовується матеріалами справи і належними доказами. Зі змісту заяви про перегляд заочного рішення вбачається, що відповідач заперечує факт отримання ним грошових коштів від позивача в сумі 50000,00 доларів США, однак цей факт повністю підтверджується розпискою від 29.01.2017 року, яку відповідач підписав власноручно. Оригінал розписки наявний у позивача, який він надасть 21.09.2023 року в судовому засіданні для огляду суду. Відповідач не наводить жодного доказу, яким можна спростувати факт отримання грошей, натомість невизнання ним факту отримання коштів може розцінюватись як навмисні дії, що мають ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України. Поведінка відповідача щодо заперечення очевидних фактів, зокрема факту неможливості проживання у нежитловому приміщенні або факту неотримання грошових коштів за наявною розпискою свідчить про те, що відповідач намагається ввести суд в оману з метою уникнення відповідальності.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги заяви про перегляд заочного рішення суду з підстав викладених у ній, просить заяву задовольнити і додатково пояснив суду, що в Печерському районі відповідач не зареєстрований вже 5 років, даних про дійсну реєстрацію у суду не було, а електронна адреса з якої надійшло звернення до суду від імені відповідача не належить відповідачу. На думку представника, таким чином, хтось мав намір ввести суд в оману. Розміщувати оголошення про виклик відповідача до суду не було процесуальних підстав. Відсутні дані, що розписка оглядалась судом в судовому засіданні, її оригіналу немає, а тому сторона відповідача ставить під сумнів її існування взагалі. Відповідач був позбавлений можливості провести почеркознавчу експертизу та викликати свідків. Зміст розписки не вказує на укладення договору позики, а це є договір доручення. Рішення слід скасувати аби сторона відповідача надала свої докази з приводу того, які це були кошти і які домовленості були між сторонами. Де проживає відповідач представнику не відомо, але зареєстрований він по АДРЕСА_2 , і за цією адресою проживає, але не постійно. Оригінал розписки позивач мав віддати суду і взамін отримати рішення, а не тепер її демонструвати. Згідно чинного законодавства відповідач не обмежений у праві змінювати місце своєї реєстрації. Розписка не завірена, а без її оригіналу рішення суду не може бути. Довідки з адресного бюро про місце реєстрації відповідача в матеріалах справи немає.

Представник позивача в судовому засіданні заперечує проти задоволення заяви та пояснив суду, що неодноразово приймав участь у судових процесах з відповідачем, він йому відомий. Позивач спочатку звернувся до Печерського районного суду м. Києва, оскільки відповідач був зареєстрований в Печерському районі, однак суд встановив, що відповідач зареєстрований по АДРЕСА_4 . У відповідача улюблена манера міняти місце реєстрації коли до нього пред`являється позов про стягнення коштів. Рішеннями судів встановлено, що АДРЕСА_2 це нежитлове приміщення, тому відповідач не може бути зареєстрований та проживати за цією адресою, адже це суперечить закону. Взагалі на скільки відомо стороні позивача, відповідач проживає за кордоном. Також в судовому засіданні представник позивача продемонстрував суду оригінал розписки, копія якої міститься в матеріалах справи, та зазначив, що відсутні підстави для скасування заочного рішення. В паспорті відповідача зазначено, що місце реєстрації по АДРЕСА_2 анульоване, а в матеріалах справи наявні докази реєстрації відповідача по АДРЕСА_4 . Також представник вказує, що немає жодних перешкод і за необхідності сторона позивача надасть оригінал розписки для проведення почеркознавчої експертизи, але все це лише для маніпулювання, адже відповідач не хоче виконувати рішення суду.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що передав відповідачу кошти вказані у розписці, а відповідач просто пропав. Відповідач і повторно писав таку розписку у блокноті позивача, коли він зустрів його в суді. Шість років відповідач кошти не повертає і виконати рішення суду неможливо. 50 тис. доларів велика сума для позивача і у відповідача багато таких як сам позивач, яким він коштів не повернув. Відповідач обіцяв повернути кошти, але не повернув. Також відповідач пропонував в замін коштів майно (земельну ділянку), але і цього не відбулось. Позивач вказує, що не є шахраєм і нічого не придумав, а відповідач якби був порядною людиною, давно б зв`язався з ним та повернув кошти.

Суд, вивчивши зміст заяви про перегляд судового рішення та додатки до неї, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про те, що стороні відповідача слід поновити строк для подання до суду відповідної заяви, однак по суті у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити, ураховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, заочним рішенням суду від 21.12.2020 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 був задоволений та стягнуто з відповідача на користь позивача грошові кошти в розмірі 50000,00 доларів США.

У матеріалах справи відсутні дані про фактичне отримання відповідачем надісланої судом на його адресу копії заочного рішення, при цьому, з матеріалів справи вбачається, що представник відповідача ознайомився з матеріалами справи 04.08.2023 року.

Статтею 284 ЦПК України визначено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні дані про фактичне отримання відповідачем надісланої судом на його адресу копії заочного рішення, натомість представник відповідача ознайомився з матеріалами справи 04.08.2023 року та відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення через засоби поштового зв`язку 22.08.2023 року, тобто в межах двадцяти денного терміну з дня ознайомлення представника з матеріалами справи, строк звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення підлягає поновленню.

Поряд із цим, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення по суті, шляхом скасування судового рішення і призначення справи до судового розгляду, слід відмовити, ураховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Аналіз наведеної норми цивільного процесуального закону свідчить про те, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом одночасно кількох обставин: відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Однак, у даному випадку, судом не встановлено наявності сукупності вказаних обставин, що свідчить про неможливість скасування заочного рішення суду.

Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на запит Печерського районного суду м. Києва були надані відповіді від 26.03.2020 року та від 31.03.2020 року про те, що за даними Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА, відповідач з 16.10.2015 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , соціальний заклад (а.с. 19, 25).

У зв`язку з наведеним ухвалою Печерського районного суду м. Києва справу було передано на розгляд Дніпровського районного суду м. Києва.

Положеннями п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України визначено, що у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Не дивлячись на заперечення сторони відповідача, ураховуючи наведені вище положення цивільного процесуального закону, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, зокрема на 21.12.2020 року (судове засідання у якому було ухвалене заочне рішення), оскільки судова повістка повернулась до суду без вручення адресату з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 68).

Крім того, виклик відповідача на зазначену вище дату до суду був здійснений і шляхом направлення смс-повідомлення на мобільний номер його телефону, і судячи зі змісту довідки про доставку смс, судова повістка про виклик до суду на 21.12.2020 року була доставлена на номер телефону НОМЕР_1 - 26.10.2020 року (а.с. 119).

Вказаний номер телефону дійсно належить відповідачу, адже саме такий номер зазначений відповідачем у своїй заяві про перегляд заочного рішення суду (а.с. 79).

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він зареєстрований у АДРЕСА_2 , оскільки за наявними в матеріалах справи даними Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА, відповідач з 16.10.2015 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , соціальний заклад.

Крім того, вирішуючи заяву відповідача про перегляд заочного рішення, суд перевірив інформацію щодо місця реєстрації відповідача за даними Єдиного державного демографічного реєстру, з яких також вбачається, що відповідач з 16.10.2015 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 120).

З огляду на все вищеперераховане, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки, а також не подав відзив на позовну заяву без поважних причин.

Крім того, зі змісту заяви про перегляд заочного рішення і додатків до неї, не вбачається посилань на докази, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Перелік засобів доказування встановлений у ч. 2 ст. 76 ЦПК України.

При цьому, наведені у заяві посилання не є посиланням на докази в розуміння ст. 76 ЦПК України, що мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Фактично наведені стороною відповідача посилання є незгодою із рішенням суду першої інстанції, встановленими ним обставинами, наданою судом оцінкою доказам та застосованими до спірних відносин нормами законодавства, що є підставою для апеляційного оскарження рішення, а не для скасування заочного рішення, адже суд першої інстанції не має права скасовувати заочне рішення для надання іншої оцінки тим самим обставинам та доказам, що вже наявні у матеріалах справи, а інших доказів сторона відповідача суду не надала.

Стосовно посилань на те, що відповідач має намір викликати свідків та клопотати про призначення у справі почеркознавчої експертизи суд зазначає, що при цьому стороною відповідача не вказано яких саме осіб відповідач має намір допитати в якості свідків та які конкретні обставини вони можуть підтвердити або спростувати. Також не вказано з якої причини слід призначити у справі почеркознавчу експертизу та які конкретні питання ця експертиза має вирішити.

Також суд не знайшов підстав для скасування заочного рішення у зв`язку з відсутністю завірення копії розписки, що міститься в матеріалах справи, оскільки під час судового розгляду заяви про перегляд заочного рішення, сторона позивача продемонструвала наявність в неї оригіналу розписки і суд мав змогу її оглянути.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-261, 284-288, 353-355 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити відповідачу пропущений процесуальний строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2020 року у справі №757/9642/20-ц.

Заяву відповідача про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21.12.2020 року у справі №757/9642/20-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів від дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали суду складений 26.09.2023 року.

Суддя -