Провадження № 2/638/4861/23
УХВАЛА

Іменем України

20 вересня 2023 року м. Харків

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіна В. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франковського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франковського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

04.08.2023 через підсистему Електронний суд надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді Щепіхіної В. В. від участі у розгляді зазначеної справи.

Ухвалою судді від 04.08.2023 заяву позивача про відвід судді Щепіхіної В. В. визнано необґрунтованою.

06.09.2023 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позовної заяви з заявою про відвід судді передано на розгляд судді Дзержинського районного суду м. Харкова Шишкіну О. В..

08.09.2023 року ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова постановлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Дзержинського районного суду м. Харкова Щепіхіної В.В. від розгляду цивільної справи № 638/6945/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франковського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Під час вивчення матеріалів було встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач у своєму позові зазначає, що він звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви на підставі ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки має статус споживача фінансових послуг, при цьому посилається на п. 6 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 №5 щодо застосування ч.3 ст.22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Відповідно п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 30.03.2021 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при пред`явленні позову про визнання виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави таким, що не підлягає виконанню, а також позову про визнання недійсним кредитного договору, договорів іпотеки, застави, поруки без застосування наслідків їх недійсності, розмір судового збору обчислюється із ставок, встановлених законом за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, оскільки такі вимоги не є майновими та не підлягають грошовій оцінці. При цьому підлягає застосуванню положення частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів" при пред`явленні позову споживачем.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (надалі Закон) споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

В рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2013від 28 листопада 2013 року, яке є остаточним та обов`язковим до виконання на території України, також зазначено, що перелік суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання позову, визначено устатті 5 Закону України «Про судовий збір» і цей перелік є вичерпним.

У спірних правовідносинах позивачем оскаржується виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом про стягнення заборгованості, яка виникла за договором кредитування, а не про звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, при цьому позивачем не заявляються у позові вимоги про визнання недійсним такого договору кредитування.

Крім того, відповідно до п. 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII (з наступними змінами), споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. При цьому Законом України N 1734-УІІІ від 15.11.2016 виключений п. 23 зазначеної статті, який визначав термін споживчого кредиту.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум. При цьому нотаріус не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх та не вирішує по суті питань права, а лише підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюється Законом України "Про нотаріат" та Порядком вчинення нотаріальних дій.

Отже, норми Закону України "Про захист прав споживачів" не поширюється на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу про стягнення заборгованості таким, що не підлягає виконанню.

Споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва.

Позивач зазначив, що згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» він звільнений від сплати судового збору, як споживач фінансових послуг, а незаконні дії відповідача - фінансової установи, та приватного нотаріуса призвели до порушення його прав при виконанні умов кредитного договору споживчого кредиту.

З такими доводами позивача щодо звільнення від сплати судового збору суд не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.1 Закону України № 2664-III від 12 липня 2001 року "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Позовна вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, стосується правовідносин, що виникли між боржником та правонаступником усіх прав та обов`язків кредитодавця за кредитним договором на підставі договору про відступленння прав вимоги. Тобто, у даному випадку відповідач не є установою, яка надає фінансові послуги, а позивач не є отримувачем таких фінансових послуг в розумінні ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг".

Положення частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у даному випадку не підлягають застосуванню, а тому посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, є безпідставними.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі ( ч. 1 ст. 4 Закону України " Про судовий збір " ).

З 01 січня 2023 року, згідно із Законом України " Про Державний бюджет України на 2023 рік " прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України " Про судовий збір ", за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.)

У зв`язку з вищезазначеним, суддя дійшов висновку, що позивач при зверненні до суду із даним позовом має сплатити судовий збір у сум 1073,60 грн. та надати суду оригінал квитанції, що передбачено ЦПК України, або надати докази про звільнення від сплати судового збору за іншими ніж зазначено у позові підставами.

Крім того, суд зазначає, що, відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів», треті особи: приватний нотаріус Івано-Франковського міського нотаріального округу Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення встановлених судом недоліків позовної заяви у строк не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог суду у встановлений термін, заява буде вважатися неподаною і повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Щепіхіна