Справа № 229/5543/20
Провадження № 2-с/229/17/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 р. суддя Дружківського міського суду Донецької області Фролова Н.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №229/5543/20 від 29 грудня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

29 грудня 2020 року Дружківським міським судом Донецької області було видано судовий наказ про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , на користь обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго (Донецька обл., м. Краматорськ, пров. Земляний, 2, ) на р/р № НОМЕР_3 у філії Донецького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", заборгованість за спожиті послуги по теплопостачанню за період з 01.12.2017 року по 30.10.2020 року в розмірі 32384 (тридцять дві тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 09 коп., суму індексу інфляції в розмірі 3850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) грн. 31 коп., три проценти річних в розмірі 89 (вісімдесят дев`ять) грн. 24 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго р/р № НОМЕР_4 у КФ Приватбанк, ОКПО 05540853, судовий збір у сумі 210 (двісті десять) грн. 20 коп. по 105 (сто п`ять) грн. 10 коп. з кожного.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу, в якій просить: поновити строк на подання заяви про скасування судового наказу № 229/5543/20 від 29 грудня 2020 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа» заборгованість за спожиті послуги по теплопостачанню за період з 01.12.2017 року по 30.10.2020 року в розмірі 32384 (тридцять дві тисячі триста сімдесят чотири) грн. 09 коп., суму індексу інфляції в розмірі 3850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) грн. 31 коп., три проценти річних в розмірі 89 (вісімдесят дев`ять) грн. 24 коп. та скасувати судовий наказ № 229/5543/21 від 27 грудня 2020 року про стягнення солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа» заборгованість за спожиті послуги по теплопостачанню за період з 01.12.2017 року по 30.10.2020 року в розмірі 32384 (тридцять дві тисячі триста сімдесят чотири) грн. 09 коп., суму індексу інфляції в розмірі 3850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) грн. 31 коп., три проценти річних в розмірі 89 (вісімдесят дев`ять) грн. 24 коп.

Заява обґрунтована тим, що, що копію судового наказу Дружківського міського суду Донецької області від 29 грудня 2020 року по справі №229/5543/20 заявник отримала лише 15 вересня 2021 року, через канцелярію Дружківського міського суду. Натомість, копію заяви про видачу судового наказу - і додані до заяви документи, їй надано не було. Раніше, оскаржуваний судовий наказ їй не вручався, ані особисто під підпис, ані засобами поштового зв`язку. Відповідного договору про надання послуг Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа», із заявником не укладало, а отже не надавало такий договір і до суду. Також зазначила на те, що зловживаючи правом на подання заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа» не надало до суду договір з споживачем про надання йому комунальних послуг та не надало документи, які підтверджують фактичне надання підприємством та отримання споживачем цих послуг. Для розгляду такого питання Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа» повинно подати цивільний позов і спір розглядається в позовному порядку. Окрім наведеного, заявник не погоджується із розміром заборгованості, оскільки вважає, що сума заборгованості є значно меншою, ніж зазначено в судовому наказі. Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа» не проводило із заявником звірку розміру заборгованості. З огляду на заявлену стягувачем до стягнення суму заборгованості, заявник вважає, що при здійсненні розрахунку заборгованості не було враховано, та не було відображено, всі платежі, що було здійснено споживачем за період з 01 грудня 2017 року по 30 жовтня 2020 року. Також заявник зазначає, що розрахунок відсотків річних та інфляційних втрат є неправильним, а сума відсотків річних та інфляційних втрат необґрунтованою. Таким чином, оскільки заявник не погоджується з розміром заборгованості, яка зазначена в судовому наказі, існує спір про право, що є умовою скасування судового наказу №229/5543/20 від 27 грудня 2020 року.

Розглянувши вказану заяву про скасування судового наказу та дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Подана заява відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з приписами ч. 5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Частиною 2 ст. 171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто, Україна, як учасниця Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

При цьому процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з листа керівника апарату Дружківського міського суду Донецької області № 04-31/89/2023 від 19.09.2023 року 04 лютого 2021 року Дружківським міським судом Донецької області на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) Укрпоштою з повідомленням про вручення, було направлено копію наказу від 29 грудня 2020 року №2-н/229/868/2020 та матеріали. 06.03.2021 року конверт повернуто Укрпоштою за закінченням терміну зберігання. 13.09.2021 року ОСОБА_2 самостійно отримала копію наказу від 29 грудня 2020 року №2-н/229/868/2020 та матеріали, що засвідчено її особистим підписом на поштовому Повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу.

Отже, в матеріалах справи відсутні докази вручення та/або отримання копії судового наказу та доданих документів ОСОБА_1 .

Виходячи із встановлених обставини, вважаю за необхідне поновити заявнику строк для подання заяви про скасування судового наказу, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» судовий наказ видається лише за умови безспірності вимог.

Наведені заявником (боржником) доводи спростовують посилання стягувача щодо безспірності заявлених вимог.

Дослідивши матеріали справи, вважаю за можливе скасувати судовий наказ виданий Дружківським міським судом Донецької області 29.12.2020 року за заявою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВО «Дружківкатепломережа» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення боргу, оскільки доводи заявника свідчать про наявність спору про право, що надасть можливість боржнику більш повно реалізувати свої права як відповідача в позовному провадженні.

Крім того, у заяві про скасування судового наказу (не в прохальній частині) заявник вважає, що оскільки нею сплачений судовий збір у розмірі 134,20 грн. за подання заяви про видачу судового наказу та є всі підстави для його скасування, тому необхідно стягнути на її користь зі стягувача судовий збір.

Щодо цих доводів, необхідно зазначити наступне.

Частиною 2 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України унормовано, що цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, окремого провадження та позовного провадження (загального або спрощеного).

За змістом статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу. Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований в порядку, передбаченому цим розділом (ст. 167 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Аналіз наведених приписів процесуального законодавства свідчить, що наказне провадження є безспірним, тобто, в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер. Заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право і сам факт подання заяви боржником є достатньою підставою для скасування судового наказу, так як закон не зобов`язує суд на цій стадії перевіряти обґрунтованість заперечень боржника. Зазначені у заяві про скасування судового наказу доводи боржника можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Отже, розгляд заяви про скасування судового наказу не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження, і відповідно приписами розділу ІІ ЦПК України не передбачено розподілу будь-яких судових витрат за результатами розгляду такої заяви. Як визначено ч. 3 ст. 171 ЦПК України в ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує лише питання про поворот виконання судового наказу.

Приписи статті 141 ЦПК України регулюють питання розподілу судових витрат між сторонами спору в залежності від результатів розгляду справи по суті, а відтак, в даному випадку, не підлягають застосуванню. Судові витрати, які понесені учасниками під час наказного провадження в подальшому можуть бути враховані та розподілені за результатами розгляду даного спору в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 170, 171 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Судовий наказ по справі № 229/5543/20 (провадження № 2-н/229/868/2020) від 29.12.2020 року, виданий Дружківським міським судом Донецької області про стягнення на користь обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго (Донецька обл., м. Краматорськ, пров. Земляний, 2, ) на р/р № НОМЕР_3 у філії Донецького обласного управління акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", заборгованості за спожиті послуги по теплопостачанню за період з 01.12.2017 року по 30.10.2020 року в розмірі 32384 (тридцять дві тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 09 коп., суму індексу інфляції в розмірі 3850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) грн. 31 коп., три проценти річних в розмірі 89 (вісімдесят дев`ять) грн. 24 коп., судовий збір у сумі 210 (двісті десять) грн. 20 коп. по 105 (сто п`ять) грн. 10 коп. з кожного.- скасувати.

Роз`яснити стягувачу його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя