ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1253/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №2-2000/11 Категорія: на ухвалу Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.

секретар Матюха В.І.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ;

представник заявника адвокат Стратілатов Костянтин Геннадійович;

стягувач Публічне акціонерне товариство «БМ Банк»;

заінтересована особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія»;

особа, яка подала апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У липні 2021 року адвокат Стратілатов К. Г., який діє в інтересах боржника ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Заява мотивована тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.08.2011 року у справі № 2-2000/11 задоволено позовні вимоги ПАТ «БМ Банк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 45717,08 доларів США, що еквівалентно 364410,84 грн.

15.09.2011 року Придніпровським районним судом м. Черкаси було видано виконавчий лист для примусового виконання рішення суду.

21.07.2016 року постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області було відкрито виконавче провадження № 51731177.

27.06.2018 року постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області виконавчий документ було повернуто стягувачу.

24.10.2018 року на позачергових загальних зборах акціонерів ПАТ «БМ Банк» від 24.10.2018 року (протокол №7) було прийнято рішення про зміну найменування ПАТ «БМ Банк» на АТ «БМ-2018». На цих же зборах було затверджено статут АТ «БМ -2018», згідно якого це товариство є правонаступником всього майна, прав та обов`язків АТ «БМ Банк» та ПАТ «БМ Банк».

Таким чином з 23.03.20221 року юридичну особу стягувача у цій справі (ПАТ «БМ Банк» є АТ «БМ-2018») припинено. В єдиному державному реєстрі відсутні відомості про правонаступників ПАТ «БМ Банк»/АТ`БМ-2018».

У зв`язку з цим, вважає, що зобов`язання за виконавчим листом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2011 року у справі № 2-2000/11 припинились.

Також, зазначає, що виконавчий лист був повернутий стягувачу 27.06.2018 року. У зв`язку з цим строк на його повторне пред`явлення сплив 27.06.2021 року.

Вказує, що на даний час щодо ОСОБА_1 відсутні відкриті виконавчі провадження. Отже, в даному випадку обов`язок боржника перед стягувачем відсутній повністю у зв`язку з припиненням юридичної особи стягувача.

Просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2011 року у справі № 2-2000/11 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 45717,08 доларів США, що еквівалентно 364410,84 грн.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2021 року заяву боржника ОСОБА_1 задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2011 року у справі №2-2000/2011 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 45717,08 доларів США, що еквівалентно 364410,84 грн.

Ухвала суду обґрунтована тим, що оскільки юридичну особу стягувача у даній справі, а саме: АТ «БМ-2018» припинено, в зв`язку з чим зобов`язання ОСОБА_1 за виконавчим листом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2011 року № 2-2000/11 припинились. При цьому, суд першої інстанції акцентував увагу на тому, що відповідно до Витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень станом на 19.07.2021 року відсутні відкриті виконавчі провадження відносно ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Українська факторингова компанія» подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2021 року по справі № 2-2000/11 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при розгляді справи № 2-2000/11 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, судом першої інстанції не було повно та всебічно розглянуто справу, суд не з`ясував, що при ліквідації юридичної особи банку, активи підлягають продажу, а отже, обов`язково наявний правонаступник.

Вказує, що боржником не надано доказів про виконання рішення. Крім того, у зв`язку з тим, що на момент розгляду оскаржуваного рішення ПАТ «БМ Банк» було ліквідовано, а до справи не були залучені контролюючі органи державної влади ( Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, органи ДВС, ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ», тобто, відсутня взагалі особа, яка б мала можливість надавати заперечення по справі, та/або оскаржувати рішення.

14 серпня 2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від представника ОСОБА_1 адвоката Стратілатова К.Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить: апеляційну скаргу ТОВ «Українська факторингова компанія» залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.07.2021 року у справі № 2-2000/11 залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що доводи скаржника суперечать нормам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга не може бути задоволена. Вказує, що скаржник ТОВ «Українська факторингова компанія» не є учасником даної справи, а спірна ухвала суду не порушує його права, оскільки ще до її ухвалення (27.06.2021 року) сплив строк на пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання. При цьому скаржник не заявляв клопотання про поновлення строку на примусове виконання та не наводив жодних обставин поважності пропуску цього строку.

Заслухавши суддю доповідача, представника ОСОБА_1 адвоката Стратілатова К.Г., який з`явився в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскаржуване судове рішення не відповідає вказаним вимогам.

Судом встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 31.08.2011 року по справі № 2-2000/11 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» стягнуто 45717,08 доларів США, що станом на 19.08.2011 року за курсом НБУ 7,9710 складає 364410,84 грн.

15.09.2011 року на виконання вищезазначеного рішення Придніпровським районним судом м. Черкаси видано виконавчий лист № 2- 2000/2011, який був пред?явлений до виконання у органи ДВС (ВП № 36274789).

21.07.2016 року Постановою головного державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2000/11, виданого 15.09.2011 року, Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БМ Банк» боргу в сумі 364410,84 грн.

27.06.2018 року Постановою старшого державного виконавця Придніпровського відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області виконавчий лист № 2-2000/11, виданий 15.09.2011 року, Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «БМ Банк» боргу в сумі 364410,84 грн., повернуто стягувачу в зв`язку з відсутністю у боржника ліквідного майна.

В обґрунтування заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявник вказує, що 23.03.20221 року юридичну особу стягувача у цій справі (ПАТ «БМ Банк» /АТ «БМ-2018») припинено, а тому зобов`язання за виконавчим листом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2011 року у справі № 2-2000/11 також припинились.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Виконання рішення суду будь-якої інстанції необхідно розглядати як важливу частину «судового провадження» відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а отже принцип справедливого правосуддя розповсюджується і на цю стадію судового провадження.

За положеннями статей першої та другої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження здійснюється з дотриманням серед інших таких засад як верховенства права, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до положень частини другої статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково; 2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові, зокрема, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання тощо.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Крім того, за своїм змістом частина друга статті 432 ЦПК України передбачає визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню як повністю так и частково, а тому підстави якими заявник обґрунтовує свою заяву можуть бути наслідком як повного так и часткового визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а отже як повного так і часткового задоволення заяви, поданої відповідно до цієї норми закону.

26.10.2018 року між ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» та АТ «БМ БАНК» укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 261018 (т.1, а.с.121-122,152-154,193-198).

Відповідно до п. 2 зазначеного договору первісний кредитор (АТ «БМ Банк») передає/відступає новому кредитору (ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ») свої права вимоги до боржників, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами та договором забезпечення та сплачує первісному кредиторові за відступлення права вимоги грошові кошти у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим договором.

Додатками до договору є Реєстр прав вимоги до договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами, Акт приймання - передачі документації від 26.10.2018 року, Реєстр прав вимоги № 1 до Договору про відступлення права вимоги № 261018 від 26 жовтня 2018 року, в тому числі і до ОСОБА_1 (ідентифікаційний код боржника НОМЕР_1 , номер кредитного договору 6/62/300908(т.1, а.с. 121-124, 155-156,158,159,161.192-201,205,207,209 - 212), копії платіжного доручення від 26.10.2018 року про сплату ціни Договору відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 261018 від 26.10.2018 року (т.1, а.с.163).

15.02.2022 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» було укладено договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами № 15.02/2022_ГКФ, згідно якого ТОВ «Українська факторингова компанія» набула право вимоги, що належать первісному кредиторові (ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ») за кредитними договорами, перелік яких міститься у Реєстрі боржників (т.2, а.с. 151-153,161-163,212-214).

Згідно реєстру права вимоги за Кредитними договорами, ОСОБА_1 входить до складу боржників (ідентифікаційний код боржника , номер кредитного договору 6/62/300908 (а.с.164-165,215-216).

Посвідчені копії відповідають Порядку засвідчення копії документів, визначений Національним стандартом ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Відповідно до ст. 512 ЦК України підставами для заміни кредитора у зобов`язанні є: передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що 26.10.2018 року відповідно до договору від 26.10.2018 року, ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» набуло право вимоги первісного кредитора АТ «БМ БАНК» за кредитними договорами (матеріальний правонаступник).

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» не був залучений до участі у справі, хоча суд першої інстанції був обізнаний про останнього, у зв`язку зі зверненнями до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а отже і про матеріальне правонаступництво.

Відповідно до ст. 609 ЦК України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу.

Вищезазначених обставин суд першої інстанції не врахував та не надав належної правової оцінки даному факту.

Твердження представника заявника про відсутність доказів набуття ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» права вимоги за зобов`язанням ОСОБА_1 , колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки вони спростовуються наявним в матеріалах справи договором від 26.10.2018 року про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 261018 укладений між АТ «БМ БАНК» та ТОВ «ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ» та додатками до нього, який є чинний, в порядку визначеному законом не оскаржувався та недійсним визнаний не був.

Оскільки, на момент постановлення оскаржуваної ухвали, матеріальним правонаступником за зобов`язанням ОСОБА_1 був ТОВ ««ГРОУФ КАПІТАЛ ФАКТОРИНГ», колегія суддів вважає, що підстави для визнання виконавчого листа Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2011 року у справі № 2-2000/2011 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості 45717,08 доларів США, що еквівалентно 364410,84 грн., таким, що не підлягає виконанню з підстав відсутності обов`язку боржника в зв`язку з його припиненням згідно до ст. 609 ЦК України - відсутні.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, у зв`язку з тим, що судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15.09.2011 року у справі № 2-2000/2011 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості 45717,08 доларів США, що еквівалентно 364410,84 грн.).

Керуючись статтями 374, 376, 381-384, 432 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» задовольнити.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2021 року скасувати, прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 25 вересня 2023 року.

Судді