Справа № 359/5743/22
Провадження № 2/359/482/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.

при секретарі - Воскобоєвої С.Ф.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Гука О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», про відшкодування матеріальної шкоди, завданої під час дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

01.09.2022 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, з проханням: стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ДПМА «Бориспіль» матеріальні збитки у сумі 95027 грн. та судові витрати у сумі 2481 грн. ( а. с. 1-8).

Подану позовну заяву обґрунтовано тим, що 19.09.2021 о 10.28 по вул. Бориспіль-7 у с. Гора Бориспільського району Київської області на багаторівневій паркові ДП МА Бориспіль сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Volkswagen Jetta» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб та паркувальне обладнання, яке знаходиться на 4 рівні паркінгу (блок «Б») аеропорту та є власністю позивача, отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Крім того позивач зазначає, що постановою Бориспільського міськрайонного суду від 04.10.2021 у справі № 359/9369/21 зазначено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення відповідачем 1 ПДР України, що стало причиною пошкодження виїзного пристрою автоматичного сканування транспортних засобів паркінгу 4-го рівня блоку «Б», що розташований за адресою : Київська область, Бориспільський район, с. Гора, вул. Бориспіль-7.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля НОМЕР_2 , відповідач-2 є власником автомобіля «Volkswagen Jetta» державний номерний знак НОМЕР_1 та згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 9882664 від 31.03.2021, цивільно-правова відповідальність застрахована ПрАТ «СГ «ТАС», страхувальником транспортного засобу є відповідач-2. Про настання страхового випадку було повідомлено ПрАТ «СГ «ТАС».

Крім того позивач зазначає, що відповідно до звіту № 29/535-1 від 08.12.2023 про належну оцінку з визначення розміру матеріального збитку завданого об`єкту оцінки, матеріальний збиток, завданий позивачу становить 223 527 грн.. Ліміт відповідальності, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 9881664 від 31.03.2021 становить 130000 грн., сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну потерпілого, зменшується на розмір франшизи, встановленої в страховому полісі становить 1500 грн.

ПрАТ «СГ «ТАС» виплатила на користь позивача 128500 грн., що підтверджується банківською випискою від 07.02.2022. Таким чином залишок несплаченої суми матеріального збитку становить 95027 грн.

02.03.2023 до суду від представника відповідача -2 ОСОБА_3 , адвоката Гук О.О. надійшов відзив з проханням відмовити у задоволенні позову ДП МА «Бориспіль» в частині солідарного стягнення матеріальних збитків з ОСОБА_3 ( а.с. 139-141).Заперечуючи проти позову представник відповідача звертає увагу, що вимоги до ОСОБА_3 обґрунтовані тим, що вона є власником транспортного засобу та на підставі ст. 1187 ч. 2 ЦК України має нести солідарну відповідальність. Проте, виходячи з положень ст. ст. 1166, 1167, 1187, 1190 ЦК України підстави для цивільної відповідальності відповідача -2 перед позивачем відсутні, при цьому зазначає, що тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля, чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталася дорожньо-транспортна пригода.

03.03.2023 до суду від позивача ДП «МА «Бориспіль» надійшла відповідь на відзив ( а. с. 126-132), за змістом якого позивач зазначає, що при передачі транспортного засобу, джерела підвищеної небезпеки, відповідач-2, власник майна, мав усвідомлювати наслідки, які б могла спричинити особа, який було передано майно у власність. З цих підстав вважають, що відповідач-2, як власник транспортного засобу «Volkswagen Jetta», державний номерний знак НОМЕР_1 повинен нести солідарну відповідальність за шкоду, завдану позивачу, разом відповідачем -1.

Ухвалою від 20.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 99-100).

У судовому засіданні представник позивача Юрченко Н.П. підтримала позовні вимоги та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у призначене судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв та клопотань до суду не направив.

Представник відповідача ОСОБА_3 , адвокат Гук О.О. заперечував проти позову та просив відмовити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, зокрема у ст.82 цього Кодексу.

Суд також звертає увагу, що відповідно до вимог ч. 2 та 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а також, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У судовому засіданні встановлено, що 19.09.2021 о 10.28 годин по вул. Бориспіль-7 в с. Гора Бориспільського району Київської області на багаторівневій паркові водій ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом, автомобілем марки «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на паркувальне обладнання. В результаті ДТП транспортний засіб та паркувальне обладнання отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. 2.3 б) та п. 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. ( а. с. 14-15).

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.10.2021, прийнятою у справі про адміністративне правопорушення № 359/9360/21, провадження №3/359/4412/2021, визнано винним ОСОБА_2 у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та судовий збір в розмірі 454 грн. Постанова набрала законної сили ( а. с. 14-15).

Транспортний засіб «Volkswagen Jetta» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким на момент ДТП керував відповідач ОСОБА_4 , належить на праві власності ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_2 ( а. с. 20-21).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Volkswagen Jetta» державний номерний знак НОМЕР_1 була застрахована страхувальником ОСОБА_5 у ПрАТ «СГ «ТАС» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АР 9881664 від 31.03.2021 (а. с. 22, 54), за змістом якого ліміт відповідальності за заподіяну матеріальну шкоду становить 130000 грн., обов`язкова франшиза 1500 грн. .

Встановлено, що паркінг (блок Б), що розташований за адресою : Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7,- на земельній ділянці з кадастровим номером :02:004:0142, належить на праві власності позивачу ДП МА «Бориспіль», що підтверджується Витягом з Державного реєстру речовий прав на нерухоме майно від 16.07.2020 № 216549879 та Витягом з Державного реєстру речовий прав на нерухоме майно від 12.02.2021 ( а. с. 10-13).

Крім того, встановлено , що 19.10.2021 позивач ДП МА «Бориспіль» звернулося з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду до ПрАТ «СТ «ТАС» (а.с.37).

Згідно з висновком № 29/535-1 про розмір матеріального збитку складеного 08.12.2021 ФОП ОСОБА_6 на замовлення страховика Приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» (а.с. 23-53), розмір матеріального збитку, завданий об`єкту оцінки, що розташований за адресою : Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7, - становить 223527 гривень.

Як встановлено з листа ПрАТ «СГ «ТАС» від 03.02.2023, адресованого ДП «МА «Бориспіль» (а. с. 54), страховик зазначив, що сума страхового відшкодування становить 128500 грн., посилаючись на те, що вартість заподіяного збитку без урахуванням ПДВ становить 223527грн., а також, що згідно з полісом ліміт відповідальності становить 130000 грн., розмір франшизи становить 1500 грн. (130000,00-1500,00=128500,00грн.).

На підтвердження отримання від ПрАТ «СГ «ТАС» страхового відшкодування у визначеному розмірі 128500 грн., позивачем долучено банківську виписку від 07.02.2022 (а.с. 55).

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст.1166 ЦК України шкода завдана неправомірними діями майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка їх завдала.

Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, що визначено ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

При цьому, особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Згідно ч. ч. 4, 6 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно роз`яснень викладених у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК).

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Пунктом 16 вище зазначеної Постанови передбачено, що при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджене належне позивачу на праві власності майно, сталася з вини відповідача- 1 ОСОБА_2 , який керував належним відповідачу -2 ОСОБА_3 застрахованим транспортним засобом на підставі документів на право керування (тимчасового дозволу Серії НОМЕР_3 та свідоцтва про реєстрацію траспортного засобу Серії НОМЕР_2 , а.с.18-19, 20-21), саме відповідач-1 ОСОБА_2 є належним відповідачем та має нести цивільну-правову відповідальність, тобто відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому суд враховує , що в силу вимог ст.13 ЦПК суд розглядає справу в межах заявлених вимог, а тому стягненню підлягає розрахована позивачем сума 95027гривень, яка розраховувалася ним як різниця між визначеним оцінювачем розміром матеріального збитку 223527,00грн.(без урахування ПДВ) та виплаченого страховою компанією страховим відшкодуванням 128500,00 грн. (223527,00-128500,00=95027,00грн.).

З цих підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості з ОСОБА_3 задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового в сумі 2481 гривень слід стягнути з належного відповідача 1 ОСОБА_2 на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 266 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туркменістану, посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_4 , орган, що видав 5902, дата видачі 17.11.2020 року, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (адреса місця знаходження: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, Бориспіль-7, код ЄДРПОУ 20572069) матеріальні збитки в сумі 95027 гривень (дев`яносто п`ять тисяч двадцять сім гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Туркменістану, посвідка на тимчасове проживання № НОМЕР_4 , орган, що видав 5902, дата видачі 17.11.2020 року, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (адреса місця знаходження: Київська область, Бориспільський район, с. Гора, Бориспіль-7, код ЄДРПОУ 20572069) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2481 гривня (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня)

В задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення матеріальних збитків та судових витрат з відповідача ОСОБА_3 відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 05.05.2023.

Суддя: І. В. Муранова-Лесів