Провадження № 2/202/2229/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 вересня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєльченко Л.А., за участі секретаря судового засідання Солодухіної Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в спрощеному проваджені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання,

В С Т А Н О В И В :

Звернувшись до суду з цим позовом у червні 2023 року, позивач зазначила, що у шлюбі з відповідачем в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14.09.2012 року шлюб між нею і відповідачем розірваний.

Судовим наказом Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28.04.2023 року з відповідача на її користь на утримання сина було стягнуто аліменти у розмірі 1/ 4 частини його заробітку доходу до повноліття сина.

28.05.2023 року їх сину виповнилося 18 років, він продовжує навчатися у Дніпровському фаховому коледжі радіоелектроніки, на денній формі навчання. Син проживає разом із нею і знаходиться на її утримання. Тому, посилаючись на положення ст.ст. 199,181,182 Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця на час навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23 років, за умови, що він буде навчатися.

Ухвалою від 06.04.2023 року позовна заява прийнята, відкрито провадження, справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 09.08.2023 року у справі залучено у якості третьої особи на стороні позивача ОСОБА_3 .

Під час судового розгляду позивач підтримала позовні вимоги. Просила їх задовольнити. Не заперечувала ту обставину, що у квітні 2023 року їх з відповідачем син ОСОБА_5 виїхав за кордон, в Італію, де проживає зі своєю бабусею і тіткою; продовжує навчання в Дніпровському фаховому коледжі радіоелектроніки дистанційно.

Представник відповідача, адвокат Щербина Є.М., позовні вимоги не визнав. Заперечуючи проти позову, зазначив, що ОСОБА_6 на сьогоднішній день проживає за межами України. Позивач не надала суду доказів про те,що вона утримує сина, не надала доказів, що син продовжує навчатися і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Також зазначив, що відповідач має дружину в стані вагітності, має на утриманні трьох осіб. Тому просив відмовити у задоволені позову.

Третя особа- ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений.

Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову, виходячи з такого.

Судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі в них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6 .

Після припинення шлюбних відносин ОСОБА_6 проживав з матір`ю і, зі слів позивача, на її користь відповідач сплачував аліменти до повноліття сина.

Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 19.02.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою проживає і позивач.

Відповідно до довідки №128 від 02.06.2023 року, виданої Дніпровським фаховим коледжем радіоелектроніки, ОСОБА_3 , 2005 року народження, 01.09.2021 року зарахований до контингенту студентів, на теперішній час продовжує навчання на другому курсі. Термін навчання до 30.06.2025 року.

З інформації Державної прикордонної служби України на запит суду, що надійшла 24.08.2023 року, вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 05.04.2023 року виїхав за межі крани. Позивач зазначену обставину не заперечувала під час розгляду справи, пояснивши, що ОСОБА_5 проживає з бабусею і тіткою в країні Італії і продовжує навчання дистанційно.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту для даних спірних правовідносин передбачені Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до статті 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Як передбачено ст. 199 цього Кодекс у, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Під час розгляду справи встановлено, що син сторін ОСОБА_7 , хоча і продовжує навчання дистанційно в Дніпровському фаховому коледжі радіоелектроніки, але з позивачем на даний час не проживає, оскільки 05.04.2023 року виїхав за межі України.

Відповідних доказів того, що син ОСОБА_5 знаходиться на утриманні позивача, останньою не надано, як не доведено і те, що син потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням.

За таких обставин, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Відмовляючи у задоволені позову, судом також враховується, що відповідач перебуває в іншому шлюбі, його дружина вагітна.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, тому, відмовляючи у задоволені позову, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у позові до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.