Номер провадження: 22-ц/813/4436/23
Справа № 516/182/20
Головуючий у першій інстанції Мислива Л. М.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Стахової Н.В.

за участю секретаря судового засідання - Мокана В.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 03 листопада 2022 року

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить здійснити поділ майна, а саме легкового автомобілю ВАЗ 210994, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , та легкового автомобілю GEELY EMGRAND 8, 2014 року випуску, державний номер НОМЕР_3 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та стягнути з відповідача компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна, а саме по частці кожного із вказаних легкових автомобілів, в загальній сумі 181 660 грн 50 коп. Свої вимоги мотивує тим, що у добровільному порядку поділити спільне майно подружжя після розірвання шлюбу неможливо, в зв`язку з чим просить задовольнити позов.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 03 листопада 2022 року ухвалено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про поділ майна подружжя, задовольнити частково.

Здійснити поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме транспортних засобів: легкового автомобіля ВАЗ 210994, кузов НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, об`єм двигуна 1596 см3, та легкового автомобіля GEELY EMGRAND 8, кузов НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_3 , 2014 року випуску, об`єм двигуна 1997 см3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості відчуженого майна, а саме транспортних засобів: 1/2 частки легкового автомобіля ВАЗ 210994, кузов НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, об`єм двигуна 1596 см3, та 1/2 частки легкового автомобіля GEELY EMGRAND 8, кузов НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_3 , 2014 року випуску, об`єм двигуна 1997 см3, у загальній сумі 45564 грн 17 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати оскаржуване рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 03 листопада 2022 року та ухвалити нове рішення, яким частково відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про майна подружжя.

Рух справи

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2022 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: Чорна Т.Г. головуючий суддя, судді: Орловська Н.В., Пузанова Л.В.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 23.01.2023 року відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Рішенням № 55/0/15-23 від 16 лютого 2023 року Вища рада правосуддя звільнила суддю ОСОБА_5 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.03.2023 року в даній справі визначено головуючим суддю Карташова О.Ю., судді: Орловська Н.В., Пузанова Л.В.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.04.2023 року справу призначено до розгляду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 року в даній справі визначено склад колегії суддів: Карташов О.Ю. головуючий суддя, судді: Коновалова В.А., Стахова Н.В.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

09.10.2010р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Відділом реєстрації актів цивільного стану Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області був зареєстрований шлюб. Даний шлюб був розірваний згідно рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 23.10.2018р. (справа №516/260/18, провадження №2/516/130/18); рішення набрало законної сили 29.11.2018р.

За повідомленням Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (Філії ГСЦ МВС) від 09.09.2020р. за вих. №31/15-187оз, вбачається, що 03.08.2016р. в територіальному сервісному центрі №5146 транспортний засіб ВАЗ 210994, 2007 року випуску, об`єм двигуна 1596 см3, на підставі договору купівлі-продажу перереєстрований на ім`я ОСОБА_2 .

За цим же повідомленням Філії ГСЦ МВС від 09.09.2020 р., а також з договору купівлі-продажу транспортного засобу №4844/2018/902683, укладеному 14.08.2018р. в сервісному центрі №4844 в м. Вознесенськ Миколаївської області, вбачається, що ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_3 купив транспортний засіб автомобіль ВАЗ 210994, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_1 .

Згідно заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №OD00A-24590048 від 04.08.2015р., укладеного між ОСОБА_2 (лізингоодержувач) та ПАТ КБ «Приватбанк» (лізингодавець), яка разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає договір фінансового лізингу, уклали договір, за яким лізингодавець передає лізингоодержувачу в лізинг предмет лізингу та його вартість автомобіль згідно специфікації, викладеної в додатку 2; строк лізингу складає 60 місяців з моменту підписання додатку 2 (п.1.1-1.2). Щомісяця в період сплати (з 24 по 28 число кожного місяця) лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в розмірі 11125 грн 29 коп. та відшкодовує лізингодавцю всі витрати лізингодавця, що пов`язані з виконанням договору, та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточний місяць (п. 1.3).

За вказаним договором №OD00A-24590048 від 04.08.2015р. предметом лізингу є транспортний засіб автомобіль GEELY EMGRAND 8, кузов НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_3 , 2014 року випуску, об`єм двигуна 1997 см3, а також про це вбачається з повідомлення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (Філії ГСЦ МВС) від 09.09.2020р. за вих. №31/15-187оз.

26.08.2015р. у ВРЕР №8 УДАІ м. Києва транспортний засіб GEELY EMGRAND 8, 2014 року випуску, об`єм двигуна 1997 см3, на підставі акту прийому-передачі, довідки-рахунку, зареєстрований на ПАТ КБ «Приватбанк».

За цим же повідомленням, 12.06.2020р. в територіальному сервісному центрі №5142 транспортний засіб GEELY EMGRAND 8, 2014 року випуску, об`єм двигуна 1997 см3, за договором фінансового лізингу, перереєстрований на ім`я ОСОБА_2 , що також підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , наявного в матеріалах справи.

Крім того, як вбачається з повідомлення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області (Філії ГСЦ МВС) від 09.09.2020р. за вих. №31/15-187оз та заяви №264469741 від 16.06.2020р., договору купівлі-продажу транспортного засобу №7466/20/018695 від 16.06.2020р., автомобіль GEELY EMGRAND 8, кузов НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_3 , 2014 року випуску, об`єм двигуна 1997 см3, перереєстрований 16.06.2020р. на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно Виписки по кредиту договору №OD00A-24590048 від 04.08.2015р., виданої ПАТ КБ «Приватбанк» відносно ОСОБА_2 , вбачається, що він здійснював платежі по ньому в період з 18.08.2015р. по 01.04.2020р. включно, в тому числі, в період після розірвання шлюбу з позивачкою. Так, за період після розірвання шлюбу ним здійснені платежі на погашення кредиту: - 28.11.2018р. 5976,78 грн(тіло) + 3448,40 грн(відсоток) + 534,25 грн(комісія) = 9959,43 грн; -28.12.2018р. 6275,71 + 3183,56 + 500,16 = 9959,43грн; - 28.01.2019р. 6338,58 + 3122,49 + 498,36 = 9959,43 грн; - 28.02.2019р. 6526,15 + 2953,51 + 479,77 = 9959,43 грн; - 28.03.2019р. 7029,92 + 2513,09 + 416,42 = 9959,43; - 28.04.2019р. 5754,91 + 2594,01 + 439,94 = 8788,86грн; - 28.05.2019р. 7195,33 + 2358,06 + 406,04 = 9959,43 грн; - 28.06.2019р. 7312,29 + 2248,89 + 398,25 = 9959,43 грн.; - 28.07.2019р. 7606,15 + 1988,64 + 364,64=9959,43грн.; - 28.08.2019р. 7753,16 + 1852,06 + 354,21 = 9959,43 грн; - 29.09.2019р. 8041,04 + 1645,60 + 331,32 = 10017,96 грн; - 24.10.2019р. 9438,44 + 1393,57 + 297,99 = 11130 грн; - 28.11.2019р. 7470,30 + 1152,29 + 283,33 = 8905,92 грн; - 28.12.2019р. 7707,93 + 947,87 + 250,12 = 8905,92 грн; - 29.01.2020р. 9011,90 + 773,66 + 232,40 = 10017,96 грн; - 29.02.2020р. 9266,74 + 545,35 + 205,87 = 10017,96 грн; - 28.03.2020р. 9709,07 + 282,36 + 167,35 = 10158,78 грн; - 29.03.2020р. 33,44 грн(відсоток); а всього сума за зазначений період складає 167611 грн 67 коп.

Згідно висновку експерта №21-3926/3943 від 10.11.2021р. автотоварознавчої експертизи з визначення ринкової вартості автомобіля ВАЗ 210994 та автомобіля GEELY EMGRAND 8, станом на 05.10.2020р., складеного Одеським НДІСЕ за ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 16.06.2021р., ринкова вартість легкового автомобілю ВАЗ-210994, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 , на час розгляду справи, а саме на дату подання позовної заяви 05.10.2020р., становить 68300 грн. Ринкова вартість легкового автомобілю GEELY EMGRAND 8, 2014 року випуску, кузов НОМЕР_4 , VIN-код НОМЕР_5 , державний номер НОМЕР_3 , на час розгляду справи, а саме на дату подання позовної заяви 05.10.2020р., становить 190440 грн.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Колегія суддів вважає, що таким вимогам закону, оскаржене рішення відповідає в повній мірі.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Вирішуючи спір суд першої інстанції слушно зазначив, що за ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Згідно ч. 1-3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Частиною 1 ст. 59 СК України передбачено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ст. 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

За ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 03.05.2018р. у справі №755/20923/14-ц, зазначено, що при розгляді спорів про поділ цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів, витребування цього майна у третіх осіб з підстав його відчуження без письмової згоди одного з подружжя, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна. Отже, за відсутності згоди позивача на відчуження спірного автомобіля він має право на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім`ї майна.

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки автомобілі придбані в період шлюбу сторін та вважаються такими, що належать дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності у відповідності до ст. 60 СК України та підлягають поділу згідно ст. 69 СК України. При цьому, оскільки обидва автомобілі відчужено без згоди позивачки, тому, що судом не встановлено наявність нотаріально посвідченої згоди позивачки на відчуження цих автомобілів, в зв`язку з цим вона має право на компенсацію частки вартості відчужених автомобілів.

При визначенні компенсації частки вартості обох автомобілів станом на подачу позову, суд правомірно врахував їхню вартість, згідно висновку експерта №21-3926/3943, та сплату відповідачем кредиту за договором фінансового лізингу від 04.08.2015р. в загальній сумі 167611 грн 67 коп., яку він сплатив після розірвання шлюбу з позивачкою за автомобіль.

Разом з цим, відповідачем не надано суду доказів щодо іншого, ніж встановленого судом, розміру суми виплаченої за кредитним договором та щодо сум виплачених позивачці за продаж автомобіля.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Тому, посилання відповідача в скарзі на не можливість його своєчасної явки до суду 03.11.2022 року, при наявності у нього представника та неповідомлення суду, не заслуговує на увагу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Теплодарського міського суду Одеської області від 03 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Н.В. Стахова