Головуючий у І інстанції Борець Є.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

22 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ТОВ «Перший український експертний центр» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що 29 квітня 2020 року ТОВ «Перший український експертний центр» уклало зі співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. За цим договором Товариство зобов`язалось забезпечувати утримання спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем та утримання ліфтів тощо. Крім того, позивач забезпечував надання послуг з опалення, постачання холодної води та інших житлово-комунальних послуг.

Відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 і несе обов`язок по оплаті за надані йому житлово-комунальні послуги. Разом з тим, відповідач не виконує обов`язок з оплати наданих йому послуг, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість по оплаті вказаних послуг за період з 01 грудня 2021 року по 31 серпня 2022 року в розмірі 14 034 грн. 27 коп.

Посилаючись на вказані обставини, ТОВ «Перший український експертний центр» просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 14 034 грн. 27 коп., витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 481 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг в розмірі 12 625 грн. 89 коп.

У задоволенні позову в частині вимоги про стягнення грошових коштів в більшому розмірі відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Перший український експертний центр» витрати на оплату судового збору в розмірі 2 231 грн. 91 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 через представника - адвоката Подолянко Т.В. подав на рішення апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, що він не має можливості, як власник, володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою АДРЕСА_2 . Доступу до належного йому на праві власності майна він не має. На численні звернення протягом 2020-2022 років до майстра будинку, уповноваженого позивачем, ОСОБА_1 відмовляли у наданні доступу до вказаної квартири, відмовляли у наданні ключів від квартири з посиланням прийти в інший день, в інший час, на необхідність укладення договорів, при цьому не надаючи таких договорів та без пояснень предмету цих договорів.

Оскільки ОСОБА_1 не має доступу до квартири, відтак, він не був і не є споживачем послуг, тому не зобов`язаний їх оплачувати.

Апелянт зазначає, що в його квартирі відсутні прилади обліку та тепловіддавальні поверхні (радіатори, регістри, стінки печей, трубопроводи систем опалення тощо), тому обсяги спожитого опалення не підтверджені належними доказами. При цьому, нарахування вартості опалення, яке відповідачу не надавалося, є безпідставним та необґрунтованим.

Також відповідач наголошує, що є власником квартири відповідно до вимог чинного законодавства з дати державної реєстрації - 05 листопада 2019 року. Отже, він не був власником станом на 30 вересня 2019 року, тому не повідомлявся про проведення зборів ОСББ, не брав у них участь, відповідно не підписував протоколів зборів ОСББщодо визначення управителя будинку, у якому розташована його квартира.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, представник ТОВ «Перший український експертний центр» - адвокат Закарлюка Н.С. просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, як законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (14 034 грн. 27 коп.), апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із приписами ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 квітня 2020 року ТОВ «Перший український експертний центр» уклало зі співвласниками багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком (а.с.10-17 том 1), за умовами якого позивач зобов`язався забезпечувати утримання спільного майна багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем та утримання ліфтів тощо.

ТОВ «Перший український експертний центр» зобов`язалось забезпечувати надання співвласникам вказаного багатоквартирного будинку послуг з опалення, постачання холодної води та інших житлово-комунальних послуг.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 244156823 від 12 лютого 2021 року (а.с.25-26 том 1).

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем обов`язку по оплаті за надані йому позивачем послуги, у нього перед позивачем утворилась заборгованість по наданим послугам, розмір якої за розрахунками позивача становить 14 034 грн. 27 коп.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності наявності у відповідача заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в загальному розмірі 12 625 грн. 89 коп., а також відсутності в матеріалах цивільної справи доказів на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення вказана заборгованість погашена, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором.

Згідно ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

За правилами ч.4 ст.319, ч.1 ст.322 ЦК України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 10 ч.1 ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» передбачено, що співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать житлові послуги, що включають забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; а також комунальні послуги, що включають послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Як зазначено в п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний сплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами (тарифами), встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України «Про теплопостачання» до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належать встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на тепло-електроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством.

Згідно з ч.9, ч.10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Зважаючи на встановлені судом обставини та беручи до уваги факт невиконання відповідачем, як власником квартири, обов`язку по оплаті наданих йому позивачем житлово-комунальних послуг, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилась заборгованість, розмір якої відповідачем спростовано не було, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення позову та стягнення заборгованості у визначеному судом розмірі.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач був позбавлений можливості користуватися належною йому квартирою, відтак не повинен оплачувати житлово-комунальні послуги з підстав некористування ними, колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр» надає послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ) згідно Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 29 квітня 2020 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідачу ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира АДРЕСА_2 .

Зважаючи на сплату відповідачем 100% вартості квартири, саме Товариство з обмеженою відповідальністю«БОРИСПІЛЬМІСЬКБУД» було зобов`язане передати квартиру та ключі від неї ОСОБА_1 .

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка додана до позовної заяви та міститься в матеріалах справи, чітко зазначено, що однією з підстав для державної реєстрації права власності відповідача на квартиру АДРЕСА_2 є акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 24.07.2019, видавник ТОВ «БОРИСПІЛЬМІСЬКБУД», що свідчить про те, що відповідач фактично з 24.07.2019 року прийняв зазначену квартиру від забудовника.

При цьому, в матеріалах справи не міститься жодних доказів, які б підтверджували факт неможливості ОСОБА_1 володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою АДРЕСА_2 .

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує (частина 4 цієї статті).

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 322 ЦК України).

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.

У будинку, зокрема і квартирі відповідача, за вищевказаною адресою, позивачем безперебійно надавались житлово-комунальні послуги.

Згідно ч. 1 ст. 6-1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг.

У відповідності до п. 6) ч. 1 ст. 1 вищевказаного Закону України № 2189-УІІІ індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України № 2189-УШ визначено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з п.4 Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 29.04.2020 року кожен співвласник зобов`язаний оплачувати управителеві надані послуги з управління в порядку, за ціною та у строки, встановлені цим договором. У разі несвоєчасного внесення платежів сплачувати пеню у розмірі, встановленому законом/договором.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

З 01.09.2022 року згідно Наказу № 37 від 29.08.2022 року позивачем було припинено надання житлово-комунальних послуг у будинку за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з передачею зазначеного будинку на обслуговування співвласників будинку, що підтверджується Актом приймання-передачі житлового будинку (3, 4, 5, 6 секції) за адресою: АДРЕСА_1 від 01.09.2022 року.

Однак, згідно розрахунку заборгованості б/н від 30.11.2021 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому для здійснення запису операцій, що відображають розрахунки власника квартири АДРЕСА_2 з позивачем, станом на 30.11.2021 року існує заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2021 року по 31.08.2022 року включно на суму 14 034,27 грн. (чотирнадцять тисяч тридцять чотири гривні 27 копійок).

Враховуючи викладене, відповідач, як власник квартири у вищевказаному будинку, який несе обов`язок по сплаті за надані йому позивачем житлово-комунальні послуги згідно умов договору та на підставі вимог закону, був зобов`язаний погасити існуючу у нього заборгованість по наданим послугам.

Необгрунтованими є і доводи скарги про відсутність у квартирі відповідача опалювальних приладів, як підставу для не нарахування йому плати за послуги з опалення, що, зокрема, вбачається з наступного.

Опалювальною є загальна площа квартири без урахування лоджій, балконів і терас відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету міністрів від 21.07.2005 №630, що діяла на момент надання послуг.

Розрахунок тепла по квартирним теплолічильникам відбувається відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Мінрегіону № 315 від 22.11.2018 року. З доданого розрахунку вбачається, що при розрахунку тепла за квартирою АДРЕСА_2 опалювальна площа становить 56,90, в той час коли загальна площа квартири становить 57,8, тобто доводи відповідача, що позивачем при нарахуванні опалення була врахована загальна площа квартири, є хибними.

Крім того, вищезазначеною Методикою передбачено, що базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювальна площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії. У разі, якщо відомості про опалювальну площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення - за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення.

Таким чином, позивачем проведено нарахування опалення за квартирою АДРЕСА_2 з врахуванням усіх вимог законодавства.

Доводи скарги про те, що відповідач був необізнаний про прийняття ОСББ рішення щодо укладення договору від 29 квітня 2020 року з позивачем, тому не зобов`язаний виконувати умови цього договору, колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 204 ЦК України договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 29 квітня 2020 року є правомірним, оскільки його недійсність не встановлена у судовому порядку і він не є недійсним у силу вимог закону.

Згідно ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками.

Виключно співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, визначеному законом.

Управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

У відповідності Закону України № 2189-VIII до п. 6) ч. 1 ст. 1 індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 7 Закону України № 2189-VIII визначено обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

На загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку, проведених 30.09.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 (секції 5, 6) було винесено 2 питання на голосування, а саме: 1. Обрання уповноваженої особи співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання Договору з управителем здійснення контролю за його виконанням; 2. Визначення управителем багатоквартирного будинку ТОВ «Перший український експертний центр» (, адреса: 04060, м. Київ, вул. Берлінського, 15) та визначити, що обслуговування будинку АДРЕСА_1 (секції 5, 6) здійснюватиметься у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 року № 869.

У зборах 30.09.2019 року взяли участь особисто співвласники квартир та нежитлових приміщень загальною площею 5 699,00 м2, що становить 55,09% загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що підтверджується протоколом від 30.09.2019 року.

На загальних зборах співвласників багатоквартирного будинку, проведених 16.03.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 (секції 5, 6) було винесено 2 питання на голосування, а саме: 1. Затвердити тарифи за надання послуг з управління будинком ( АДРЕСА_1 (секції 5, 6) у розмірі 8,98 гри. на місяць за 1 кв. метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку. 2. Визначити, що у разі зміни цін/тарифів обсягу окремих складових економічно обґрунтованих витрат з причин, які не залежать від Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший український експертний центр», зокрема, але не виключно: збільшення податків та зборів, підвищення мінімальної заробітної плати, амортизаційних відрахувань, підвищення цін на паливно-енергетичні та інші матеріальні ресурси, підвищення цін/ тарифів контрагентами Товариства, Товариство проводить коригування встановлених цін/тарифів.Визначити, що у разі зміни цін/тарифів, Товариство не менше ніж за 15 днів до введення їх в дію повідомляє про це мешканців шляхом розміщення оголошення на своєму офіційному сайті www.puec.com.ua , та об`яв на дошках оголошень.

У зборах 16.03.2020 року взяли участь особисто співвласники квартир та нежитлових приміщень загальною площею 7 943,3 м2, що становить 76,78% загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що підтверджується протоколом від 16.03.2020 року.

Відповідно до протокольного рішення співвласників багатоквартирного будинку, позивач був обраний управителем будинку АДРЕСА_1 .

Також співвласниками протокольно погоджено ціну тарифу на управління вказаним будинком.

На підставі Протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку було укладено договір про надання послуг з управління зазначеним будинком від 29.04.2020 року.

При цьому, відповідач був обізнаний у проведенні загальних зборів 30.09.2019 року та 16.03.2020 року та особисто приймав участь в голосуванні, про що свідчать його підписи у протоколах загальних зборів співвласників від 30.09.2019 та 16.03.2020 року (том 2, а.с.10-106). Доказів, які б свідчили, що підписи від імені ОСОБА_1 у протоколах вчинені не ним, а іншою особою, стороною відповідача суду не надані, у зв`язку із чим колегія суддів вважає доведеним факт його обізнаності із рішеннями, прийнятими на загальних зборах ОСББ.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та фактично зводяться до переоцінки доказів і незгоди відповідача з висновками суду щодо їх оцінки. При цьому, докази та обставини, на які посилається відповідач у апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні були дотримані норми матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин, встановлено обсяг прав та обов`язків сторін, застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, що склались між сторонами, надано повну, всебічну та об`єктивну оцінку наявним у справі доказам, та з урахуванням їх належності, допустимості та достатності обґрунтовано задоволено позовні вимоги ТОВ «Перший український експертний центр» в частині стягнення на його користь з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг у розмірі 12 625 грн. 89 коп.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2023 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: