"19" вересня 2023 р.
Справа №642/3077/23
Провадження № 2/642/867/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.

за участю секретаря - Шрамко Н.В.

представника позивача - Ковтунової Л.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування, -

встановив :

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила встановити факт проживання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 , загальною площею 56,8 кв.м, житловою площею 33,1 кв.м., яку ОСОБА_4 успадкувала за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 по праву власності зареєстрована за нею на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.2023, виданого державним нотаріусом Другої ХМДНК та зареєстрованого в реєстрі за №6-122; інша 1/2 частина - за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1996 року, виданого органом приватизації житлового фонду ВАТ «Харківського заводу пластмас», реєстраційний номер 21. Належна позивачці 1/2 частина вказаної вище квартири була нею оформлена після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Співвласник зазначеної квартири ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 , був чоловіком бабусі позивача - ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини вказаної вище квартири. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 була ОСОБА_4 , з якою він з 18.11.1972 року знаходився у зареєстрованому шлюбі та постійно мешкав на час відкриття спадщини. 23.04.1985 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу вони продовжили мешкати однією родиною, були зареєстровані за одним місцем проживання, разом приватизували у 1996 році квартиру, ніхто з вказаних осіб ніколи не змінював місце свого постійного проживання, а саме квартиру АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 , та адресу своєї реєстрації. Інші родичі померлого та спадкоємці, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , відсутні. Відповідач ОСОБА_3 є рідним племінником ОСОБА_4 , сином її рідної сестри ОСОБА_6 , деякий час мешкав зі своєю рідною тіткою та також може претендувати на вказане вище спадкове майно. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної квартири АДРЕСА_1 , 1/2 частина якої належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1996 року, виданого органом приватизації житлового фонду ВАТ «Харківського заводу пластмас», 1/2 частина - прийнята та не оформлена нею після смерті чоловіка - ОСОБА_5 . За час свого життя ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений 11.03.2003 року держаним нотаріусом Другої ХДНК за р.№3-206, яким все своє майно заповіла своїй онуці ОСОБА_2 . Син спадкодавця ОСОБА_7 , батько позивачки, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ще до смерті своєї матері. Позивач прийняла спадщину після смерті бабусі шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк, у зв`язку з чим 23.12.2021 року було заведено спадкову справу №823П/2021. Так, позивач оформила спадщину у вигляді 1/2 частини вказаної квартири, яка була зареєстрована за бабусею на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1996 року, та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.04.2023 року, виданого державним нотаріусом Другої ХМДНК. 06.04.2023 року позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на недоотриману ОСОБА_4 пенсію в розмірі 3645,78 грн. Право на 1/2 частину зазначеної квартири, яке належало бабці після смерті ОСОБА_5 , позивачкою не оформлене. Постановою Другої ХМДНК (відокремлений підрозділ) №432/02-31/П від 06.04.2023 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у вигляді видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вказаної вище квартири, у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи інформації на підтвердження родинних або інших відносин померлої ОСОБА_4 з ОСОБА_5 . Факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 на час смерті останнього однією сім`єю з часу вселення в квартиру підтверджується фактом спільної реєстрації ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за однією адресою, знаходженням їх з 18.11.1972 року у зареєстрованому шлюбі, фактом спільної приватизації вищевказаної квартири, поясненнями свідків, яких позивач просить допитати в судовому засіданні. У зв`язку з викладеним, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 22.06.2023 відкрито провадження у справі, призначений розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заява, згідно якої він не заперечує проти позовних вимог ОСОБА_2 , просив розглядати справу у його відсутність.

Ухвалою суду від 20.07.2023 витребувано з Департаменту реєстрації Харківської міської ради (м. Харків, м-н Павлівський, 4) інформацію про місце реєстрації ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період з 1975 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також ухвалою суду від 20.07.2023 задоволено клопотання позивача про виклик свідків, підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача адвокат Ковтунова Л.Ю. з`явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Також судом були допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які підтвердили факт проживання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та зазначили, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 постійно мешкали разом однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 з часу вселення у зазначене житло, вели спільне господарство, у них були гарні сімейні відносини, ніхто з них ніколи не покидав місце свого постійного проживання та не змінював його. Про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їм відомо не було. Після смерті ОСОБА_5 організацією поховання займалася ОСОБА_4 та онука ОСОБА_2 .

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За ч.ч.1,5,6 ст.81,ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №333581275 від 25.05.2023 року та довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1120371 від 16.02.2022 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 по праву власності зареєстрована наступним чином: 1/2 частина - за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.2023 року, виданого державним нотаріусом Другої ХМДНК та зареєстрованого в реєстрі за №6-122; 1/2 частина - за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1996 року, виданого органом приватизації житлового фонду ВАТ «Харківського заводу пластмас», реєстраційний номер 21.

Відповідно до довідки КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» №1120371 від 16.02.2022 року станом на 31.12.2012 року квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована на праві спільної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1996 року, виданого органом приватизації житлового фонду ВАТ «Харківського заводу пластмас», реєстраційний номер 21, за ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.2023 року, виданого державним нотаріусом Другої ХМДНК та зареєстрованого в реєстрі за №6-122, вбачається, що спадкоємцем за заповітом на 1/2 частину вказаної квартири після смерті ОСОБА_4 є її онука ОСОБА_2 .

Відповідно до повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №9 від 10.12.2021 року було 18.11.1972 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який згідно зі свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 23.04.1985 року було розірвано 23.04.1985 року.

Підставою вселення у вказану вище квартиру був ордер №308703 від 23.04.1975 року, який було видано на сім`ю з трьох осіб, а саме ОСОБА_5 , його дружину ОСОБА_4 та сина дружини - ОСОБА_7 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 09.10.1996 року. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини вказаної вище квартири. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 була ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, бо постійно мешкала на час відкриття спадщини зі спадкодавцем і як спадкоємець 4 черги прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 . Інформація про інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 відсутня.

Факт реєстрації та проживання ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 з 1975 року до часу смерті підтверджується копією картки прописки за вказаною адресою та поясненнями свідків.

З довідки з Реєстру територіальної громади м.Харкова про реєстрацію місця проживання №03-01099-2018 від 31.01.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 24.09.1975 року до часу видачі довідки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 08.07.2021 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , в складі якої 1/2 частина належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1996 року, виданого органом приватизації житлового фонду ВАТ «Харківського заводу пластмас», 1/2 частина - прийнята та не оформлена нею після смерті ОСОБА_5 .

Згідно заповіту, посвідченого 11.03.2003 року держаним нотаріусом Другої ХДНК за р.№3-206, ОСОБА_4 все своє майно заповіла своїй онуці ОСОБА_2 , позивачці по справі.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 19.05.2008 року син спадкодавця ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ще до смерті своєї матері.

Позивачка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу №823П/2021, що вбачається з витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №67926635 від 23.12.2021 року.

Також право на 1/2 частину вказаної квартири, яка була зареєстрована за спадкодавцем на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1996 року, позивачка оформила, що вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.04.2023 року, виданого державним нотаріусом Другої ХМДНК.

06.04.2023 року позивачці державним нотаріусом Другої ХМДНК також було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на недоотриману ОСОБА_4 пенсію в розмірі 3645,78 грн.

Згідно постанови Другої ХМДНК (відокремлений підрозділ) №432/02-31/П від 06.04.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вказаної вище квартири, у зв`язку з відсутністю в матеріалах спадкової справи інформації, яка підтверджує родинні або інші відносини померлої ОСОБА_4 з ОСОБА_5 .

Також в постанові Другої ХМДНК №432/02-31/П від 06.04.2023 зазначено, що ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 прийняла спадщину фактично, бо проживала та була з ним зареєстрована за однією адресою на час смерті. За даними зі Спадкового реєстру спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не заводилася, заповітів за життя він не складав.

Факт проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_5 на час смерті останнього однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підтверджується фактом спільної реєстрації вказаних осіб за однією адресою, знаходженням їх з 18.11.1972 року до 23.04.1985 року у зареєстрованому шлюбі, спільною приватизацією вказаної вище квартири, поясненнями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які були допитані у судовому засіданні та підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу смерті останнього. В поданій до суду заяві відповідач ОСОБА_3 також підтвердив, що ОСОБА_4 мешкала з ОСОБА_5 однією сім`єю до його смерті.

З копії технічного паспорту ПП «Міський центр нерухомості» від 10.02.2022 року, Інформаційної довідки ПП «Міський центр нерухомості» від 23.02.2022 року та витягу з Реєстру будівельної діяльності від 10.02.2022 року вбачається, що квартира АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 є двохкімнатною, має житлову площу 33,1 кв.м, загальну площу - 56,8 кв.м, згідно реєстру назв урбанонімів м.Харкова, затвердженого рішенням IX сесії міської ради XXIV скликання від 25.12.2002 року, дійсна назва АДРЕСА_3 .

За приписами п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення ( ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження, а в іншому випадку - в позовному. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Місцем відкриття спадщини відповідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно ч.ч.1,2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Як вбачається зі статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки,.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 року № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно вимог частини 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовна вимога про встановлення факту проживання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та встановлення зазначеного факту необхідно позивачці для вирішення питання щодо оформлення своїх спадкових прав.

Крім того, згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Верховний суд у своїй постанові від 28.06.2023 у справі №539/5295/21 дійшов висновку, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття такого права з фактом його державної реєстрації. Під час дослідження судом обставин існування в особи права власності необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація права не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Таким чином, враховуючи, що судом встановлено, що ОСОБА_4 як спадкоємець четвертої черги прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , проживаючи з ним постійно однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, що відповідає вимогам ч.3 ст. 1268 ЦК України, відтак, до складу спадщини після смерті ОСОБА_4 ввійшла частина квартири АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 , яка була зареєстрована за ОСОБА_5 , хоч і не була оформлена ОСОБА_4 належним чином.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що спадкодавець ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно онуці - ОСОБА_2 , вимога останньої про визнання за нею права власності на частину квартири АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 , яка була зареєстрована за ОСОБА_5 , та яку успадкувала ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 як спадкоємець четвертої черги, підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 є обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1233-1235, 1241,1261, 1268-1270 ЦК України, п. 4 Перехідних положень ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 280-282, 315 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , код РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , код РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_5 ) про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю за адресою АДРЕСА_6 (колишня адреса АДРЕСА_7 , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 23.04.1985 року до часу його смерті.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_2 , загальною площею 56,8 кв.м, житловою площею 33,1 кв.м., яку ОСОБА_4 успадкувала за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 19.09.2023.

Головуючий