Справа № 466/7946/23
Провадження № 2-о/461/137/23
У Х В А Л А

18.09.2023 року місто Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна,

встановив:

Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується судом.

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Львова із заявою у якій просить:

- призначити судово-медичну експертизу, на вирішення якої поставити наступне питання: чи здатна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?;

- призначити опікуном ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02.08.2023 року даний позов передано за підсудністю до Галицького районного суду м. Львова.

Наведене рішення суду мотивоване тим, що з матеріалів заяви вбачається, що заявник проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак суду не надано жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про проживання заявника за вищевказаною адресою. Натомість, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру №167697 від 02.08.2023, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що відповідно до дислокації не відноситься до території Шевченківського району м. Львова.

12.09.2023 року дана цивільна справа надійшла до Галицького районного суду м. Львова.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, приходжу до висновку, що таку слід повернути до належного суду - Шевченківського районного суду м. Львова, виходячи з нижченаведеного.

Мотиви та висновки суду, а також положення закону,

яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною 1 статті 295 ЦПК України, заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу.

Таким чином, нормами цивільного процесуального законодавства чітко встановлено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною подається до суду саме за місцем проживання цієї особи. Натомість, у даному випадку справу було передано до Галицького районного суду м. Львова за підсудністю, у зв`язку з реєстрацією заявника поза межами територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Львова. Отже, при вирішенні питання прийняття заяви до розгляду не враховано той факт, що ОСОБА_1 у заяві зазначає, що його бабця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до юрисдикції саме Шевченківського районного суду м. Львова.

Окрім того, згідно наявних у матеріалах справи копій сторінок паспорта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що також не відноситься до юрисдикції Галицького районного суду м. Львова.

За таких обставин, очевидним є те, що дана справа не підсудна Галицькому районному суду м. Львова.

Відповідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Згідно п. 4, 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У матеріалах справи відсутні відомості щодо отримання стороною у справі, а саме ОСОБА_1 ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 02 серпня 2023 року, без чого неможливо встановити чи набрала вказана ухвала законної сили та чи є підстави для застосування положень ст. 32 ЦПК України у даному випадку.

Згідно положень визначених п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, серед іншого, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

У даному випадку очевидним для суду є те, що заявник, звертаючись до суду визначив підсудність виходячи з наведених вище імперативних положень процесуального законодавства та місця фактичного проживання фізичної особи, яку просить визнати недієздатною.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Таким чином, розгляд даної справи неповноважним судом ( у даному випадку - Галицьким районним судом м. Львова), за наявності імперативних положень процесуального закону щодо підсудності даної категорії справ, може призвести до ухвалення незаконного рішення, що є неприпустимим з точки зору неухильного дотримання норм закону під час здійснення судочинства.

Пунктом першим ч.1 ст.31 ЦПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, слід повернути до Шевченківського районного суду м. Львова, адже це є необхідним для забезпечення реалізації гарантій заявника закріплених, серед іншого у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 295 ЦПК України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод,

постановив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи недієздатною та призначення опікуна передати на розгляд до Шевченківського районного суду м. Львова.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2023 року.

Суддя В.В. Стрельбицький