Провадження № 2/357/3201/23
У Х В А Л А

22.09.2023 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Орєхов О. І. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі, -

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2023 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області поштовим відправленням надійшла позовна заява адвоката Запаскіна Максима Романовича в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі.

Згідно ч. 2 ст. 14 ЦПК України, подана позовна заява була зареєстрована в Єдиній автоматизованій системі документообігу Білоцерківського міськрайонного суду, як справа позовного провадження.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 вересня 2023 року головуючим суддею по справі було визначено суддю Орєхова О.І.

З контрольного журналу судових справ і матеріалів, переданих канцелярією для розгляду судді, убачається, що справа для розгляду отримана суддею 20 вересня 2023 року.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 184 ЦПК України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Частиною 1 ст. 187 ЦПК України передбачено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку. передбаченому ст. 185 цього Кодексу.

У зв`язку з зазначеним, звернення позивача до суду зобов`язує суддю до вчинення необхідних процесуальних дій з метою з`ясування можливості відкриття провадження у цивільній справі. Зокрема, з`ясуванню підлягають питання чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, для повернення позовної заяви, для відмови у відкритті провадження у справі.

Нормами статей 175 та 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Вивчивши позовну заяву з додатками, встановлено, що вона не відповідає вимогам встановленим ЦПК України з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Встановлено, що позов ОСОБА_1 містить наступні позовні вимоги:

1. Здійснити поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в натурі наступним шляхом:

- виділити відповідачу першу групу відокремлених приміщень житлового будинку, а саме: на першому поверсі - (І) тамбур площею 4,1 кв. м. (1) коридор площею 5,1 кв. м. (2) кухня площею 16,2 кв.м. (3) туалет площею 2,2 кв.м. (4) ванна площею 4,3 кв.м. (5) житлова кімната площею 20,1 кв.м. (6) коридор 8,2 кв.м.; на мансардовому поверсі (7) коридор площею 6,4 кв.м. (8) гардеробна площею 12 кв.м. (9) житлова кімната площею 11,4 кв. м. (10) житлова кімната площею 7,3 кв.м., а також горище житлового будинку. Окрім того, виділити у власність відповідачу надвірні споруди гараж (літера «В) площею 18 кв.м., альтанку (літера «Д») площею 7,4 кв.м., навіс (літера «Е») площею 42, кв. м.;

- виділити позивачу другу групу відокремлених приміщень житлового будинку, а самі на першому поверсі - (1) кухня площею 4,9 кв.м. (2) коридор площею 9,0 кв. м. (3) житлова кімната площею 22,0 кв. м.; на мансардовому поверсі - (4) коридор 6,6 кв.м. (5) житлова кімната площею 11,2 кв. м. (6) житлова кімната площею 7,2 кв. м. Окрім того виділити у власність позивачу сарай (літера «Г») з вбиральнею (літера «г») загально площею 13,5 кв.м.;

- поділити погріб, який має два входи та доступний для обох сторін, по межі поділу будинку та виділити у власність кожної із сторін ту частину, що знаходиться під їх відокремленою часткою будинку.

2. У разі відхилення поділених часток в натурі від ідеальних часток співвласності на домоволодіння, стягнути зі сторони, якій передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, на користь іншої сторони відповідну грошову компенсацію визначену на підставі відповідної судової експертизи.

3. Припинити право спільної часткової власності сторін на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі№ 910/13737/19, провадження № 12-36гс20, зазначено, що будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

До позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом необхідно розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

Відповідний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року у справі № 910/13737/19, провадження № 12-36гс20.

З огляду на викладене, позивачем заявлено 2 вимоги майнового характеру (виділення в натурі частки житлового будинку, грошова компенсація) та вимогу немайнового характеру (припинення спільної часткової власності на житловий будинок), а тому остання при зверненні до суду з позовом повинна була сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру та вимогу майнового характеру у розмірі визначеному чинним законодавством.

За правилами п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності ціна позову визначається дійсною вартістю майна.

Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

Дійсна вартість майна визначається відповідно до вимог Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 цього Закону оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, системний аналіз чинного законодавства дає підстави для висновку, що тягар доказування вартості майна несе саме позивач.

Відбиття в позовній заяві ціни позову має значення в першу чергу для захисту прав самих позивачів, оскільки від визначеної ціни позову залежить і розмір судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлений судовий збір 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подачу до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлений судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1073,60 грн.

У зазначеній позовній заяві заявником було зазначено ціну позову у розмірі 23333,33 грн. та сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн., що підтверджується наявною в додатках до позову квитанцією від 15.09.2023 року.

Проте, позивачем, всупереч вимог чинного законодавства, не було обґрунтовано та не надано жодного підтвердження зазначеної ціни позову з врахуванням дійсної вартості на день звернення до суду з позовом, тому не можливо встановити розмір судового збору за вимогу майнового характеру. Окрім того, не сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175 і 177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позивачу необхідно надати до суду позовну заяву в новій редакції, яка має містити підтверджену ціну позову, докази на підтвердження ціни позову (висновок суб`єкта оціночної діяльності), та у разі необхідності доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру у розмірі передбаченому чинним законодавством. Окрім того, позивачу необхідно сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру (у розмірі 1073,60 грн.)

Судовий збір в розмірі зазначеному в ухвалі має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів: ГУК у Київ. обл/Білоцерків. міс/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37955989, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA 0010776, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *,101;____(код) Судовий збір, за позовом _____ (ПІБ) Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач згідно ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись, ст.ст. 185, 259-261, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 др. ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі , - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених вище недоліків який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. І. Орєхов