ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м.Суми

Справа №592/1749/22

Номер провадження 22-ц/816/840/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Селяніної Юлії Олександрівни на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 березня 2023 року в складі судді Бичкова І.Г., ухваленого в м. Суми, -

в с т а н о в и в :

14 лютого 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 50000 грн моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28 грудня 2020 року ОСОБА_3 , керуючи автомобілем відповідача ОСОБА_2 , не надав перевагу в русі автомобілю позивача під керуванням його сина та допустив зіткнення автомобілів. ОСОБА_3 порушив п.10.4 Правил дорожнього руху України та був притягнутий судом до адміністративної відповідальності. Заявник вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому була заподіяна моральна шкода, оскільки переніс велике нервове потрясіння, йому стало зле і довелося викликати екстрену медичну допомогу. Зазначає, що переживання, пов`язані з пригодою, відобразилися і відображаються на стані його здоров`я. При наявних у нього захворюваннях будь-які хвилювання, а тим більше стресові ситуації, категорично протипоказані. Після пригоди позивач почувався зле, відчував слабкість, страждав від безсоння, що призвело до того, що вночі 02 січня 2021 року він впав і зламав стегно, а перебуваючи в лікарні, захворів ще й на коронавірусну хворобу. Враховуючи глибину, тривалість, характер та обсяг страждань, стан здоров`я, вимушені зміни у житті, зусилля, які був змушений прикладати для відновлення свого попереднього стану, позивач вважає, що йому було заподіяно моральну шкоду, яку він оцінює у 50000 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50000 грн на відшкодування моральної шкоди та 992,40 грн судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 500 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Селяніна Ю.О. просить рішення суду в скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову. Зокрема, позивач не отримував ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовився від госпіталізації, були відсутні ознаки діурезу чи випорожнення, його переживання не можуть бути оцінені у 50000 грн. Звертає увагу на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між отриманою побутовою травмою, захворюванням на коронавірусну хворобу та дорожньо-транспортною пригодою. Вважає розумною та справедливою суму відшкодування у розмірі 1500 грн.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

На підставі ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 28 грудня 2020 року по просп. Перемоги (Курському) в м. Суми ОСОБА_3 , керуючи автобусом РУТА, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час руху при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю Renault Megane II, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебував син позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 , а в салоні знаходилися позивач і ОСОБА_5 . Внаслідок дій ОСОБА_3 сталося зіткнення автомобілів і вони отримали механічні пошкодження.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 січня 2021 року, залишеною без змін постановою Сумського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн (а.с. 3, 4-5).

На момент дорожньо-транспортної пригоди автобус РУТА 25, державний номер НОМЕР_1 , був зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 6), який є фізичною особою-підприємцем (а.с. 7).

З 25 вересня 2020 року ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 і працював водієм (а.с. 8, 9).

Згідно карти виїзду екстреної медичної допомоги № 419 від 28 грудня 2020 року був здійснений виїзд на пр-т. Курський у м. Суми, де сталася дорожньо-транспортна пригода. Прибули на місце о 19 год. 18 хв., поїхали о 19 год. 50 хв. У ОСОБА_1 був виявлений високий тиск (170/100) та аритмію. Попередній діагноз: гостра ситуаційна реакція на стрес (а.с. 10).

З консультаційного висновку медичного центру «Еледія» від 18 жовтня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 страждає на ішемічну хворобу серця, стенокардію, постінфарктний кардіосклероз, постійну форму фібриляції передсердь, шлуночкові екстрасистолію, гіпертонічну хворобу ІІ стадія 2 ступінь ризик високий. При наявності таких захворювань будь-які хвилювання, стресові ситуації протипоказані (а.с. 12).

Відповідно до висновку із медичної карти стаціонарного хворого ортопедично-травмотологічного відділення №2 КНП ЦМКЛ СМР від 18 січня 2021 року ОСОБА_1 отримав травму 02 січня 2021 року внаслідок падіння на лівий бік, доставлений до лікарні і ургентно госпіталізований. Діагноз: закритий перелом шийки лівого стегна зі зміщенням, больовий синдром, значне порушення функції статики і ходи. ІХС, стабільна стенокардія напруги ФК2, постінфарктий кардіосклероз, постійна форма фібриляції передсердь, шлуночкові екстрасистолія, вторинна артеріальна гіпертензія 2ст. ризик високий. ГРВІ COVID 19 спричинена корона вірусом SARS-COV, перебіг середньої тяжкості, правобічна пневмонія (а.с. 11).

Свідок ОСОБА_5 , яка є колишньою дружиною позивача, суду пояснила, що 28 грудня 2020 року вона, позивач та їхній син ОСОБА_4 їхали в легковому автомобілі по проспекту Курському у м. Суми. За кермом знаходився син. Зненацька в бік їх автомобіля в`їхало маршрутне таксі Рута. Внаслідок пригоди позивачу стало погано. Коли вона допомагала ОСОБА_1 вибратись із автомобіля, то помітила, що він обмочився. Сидіння і штани позивача були мокрими внаслідок сечовипускання. Ані до, ані після пригоди такого не ставалося. Також свідок показала, що через деякий час приїхала швидка допомога, лікар якої виявив у позивача високий артеріальний тиск та проблеми з серцем. Медики були хвилин сорок, поки у позивача знизився тиск. Після дорожньо-транспортної пригоди позивач перебував вдома, пив заспокійливі та інші лікарські препарати, які йому прописав сімейний лікар. Внаслідок перенесеного стресу та прийому у зв`язку з цим ліків, позивач почувався дуже слабким, втомленим. Вночі 02 січня 2021 року він впав і зламав стегно, що, на думку свідка, є наслідком поганого стану позивача після пригоди. Перебуваючи в лікарні, він захворів ГРВІ COVID 19.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що відповідач визнає свою відповідальність за спричинення позивачу моральної шкоди, завдану його працівником ОСОБА_3 , проте не погоджується з розміром шкоди і оцінює її у 1500 грн, оскільки вважає, що така сума є достатньою, відповідає принципам розумності та справедливості. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд врахував обсяг заподіяних позивачу моральних страждань, а також фізичних страждань, характер і тривалість цих страждань, стан здоров`я потерпілого, його вік, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках та стягнув 50000 грн.

Проте повністю з такими висновками місцевого суду колегія суддів апеляційного суду погодитись не може з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Виходячи з п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог статей 12, 81 ЦПК України, правильно встановив, що позивач зазнав моральних страждань в результаті дорожньо-транспортної пригоди та дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача моральної шкоди, проте визначений судом розмір шкоди у сумі 50000 грн, на думку апеляційного суду, не відповідає критеріям розумності та справедливості.

Зокрема, суд урахував, що відповідач визнає заподіяння позивачу моральної шкоди на суму 1500 грн, проте не навів мотивів задоволення позову на суму 50000 грн. Зокрема, у справі відсутні будь-які розрахунки позивача з приводу заявленої суми відшкодування. Оцінка позивачем моральних страждань на суму 50000 грн є суб`єктивною і суд, з огляду на встановлені у справі обставини, мав навести мотиви щодо стягнення заявленої суми, чого не зробив.

Оцінюючи події і обставини, які відбулись внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що тілесні ушкодження позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди не були спричинені, від госпіталізації він відмовився. Крім того, не доведено причино-наслідкового зв`язку між дорожньо-транспортною пригодою та лікуванням позивача від отриманих через п`ять днів після пригоди побутових травм та від захворювання на коронавірусну хворобу. Жодних медичних висновків чи висновків експертів з цього приводу суду не було надано, тобто висновки сторони позивача про те, що внаслідок і саме у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою у позивача відбулось погіршення здоров`я, що призвело до побутової травми та подальше захворювання на коронавірусну хворобу є суб`єктивними та не підтверджені доказами.

Для суду є очевидним, що позивач, який з огляду на вік, захворювання, у тому числі і хронічні, через дорожньо-транспортну пригоду опинився у стресовій ситуації. Однак доведеним є лише те, що для позивача наслідком пригоди було підвищення на короткий час кров`яного тиску та відсутність фізичних ушкоджень. Відтак, не доведені негативні наслідки події для здоров`я позивача, відсутні докази про витрачений час на відновлення здоров`я і реабілітацію у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Вказані обставини є суттєвими та дали б можливість визначити хоч якийсь критерій розрахунку суми відшкодування за заподіяну моральну шкоду, зокрема по кількості днів на відновлення здоров`я, тощо.

За таких обставин, колегія суддів оцінивши заподіяння завданої позивачу моральної шкоди безпосередньо у момент спричинення дорожньо-транспортної пригоди, урахувавши доведені негативні наслідки від пригоди, ступінь емоційного стану та стресу під час та після пригоди та короткострокову зміну звичайного способу життя внаслідок пригоди, дійшла висновку про наявність підстав для зменшення розміру моральної шкоди до 3000 грн.

Отже, рішення суду першої інстанції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

На підставі ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат підлягає зміні.

Оскільки за наслідками апеляційного перегляду судового рішення позов задовольняється частково (на 6%), тому за рахунок відповідача позивачу слід компенсувати 59,54 грн (6% від 992,40 грн) судового збору за подання позовної заяви. За подання апеляційної скарги відповідачу за рахунок позивача слід компенсувати 1399,28 грн (94% від 1488,60 грн).

Колегія суддів апеляційного суду звертає увагу, що з незрозумілих причин суд першої інстанції у рішенні зазначив, що позов задовольняє частково, на суму 50000 грн, проте фактично заявлені вимоги на суму 50000 грн задовольнив у повному обсязі. При цьому, матеріали справи не містять доказів про збільшення позовних вимог. За відсутності законних на те підстав місцевий суд стягнув з позивача на користь відповідача витрати за надану правничу допомогу на суму 500 грн. З огляду на вказані порушення місцевим судом вимог ст. 141 ЦПК України та ураховуючи часткове задоволення позовних вимог за наслідками апеляційного перегляду рішення суду колегія суддів здійснює новий розподіл витрат за надану правничу допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що під час розгляду справи в суді першої інстанції правнича допомога позивачу ОСОБА_1 надавалась адвокатом Тумкою В.А. на підставі ордеру (а.с. 25). Крім ордеру матеріали справи не містять будь-яких документів, які б підтверджували витрати позивача на професійну правничу допомогу.

За надання правничої допомоги відповідачу ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді першої інстанції правнича допомога надавалась адвокатом Селяніною Ю.О. на підставі ордеру (а.с. 24) та договору про надання правової допомоги (а.с. 40-42). За надану допомогу відповідач сплатив адвокату 4000 грн (а.с. 42).

В суді апеляційної інстанції відповідачу надавалась правнича допомога адвокатом Селяніною Ю.О. на підставі ордеру (а.с. 88) та договору про надання правової допомоги (а.с. 89-90). За надану допомогу відповідач сплатив адвокату 3000 грн (а.с. 91).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, зокрема, враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес (п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України).

Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що адвокатом Селяніною Ю.О. в суді першої інстанції та в апеляційному суді дійсно надавалась правнича допомога відповідачу, в суді першої інстанції адвокатом було складено відзив на позовну заяву (а.с. 36 - 39) та взято участь у судовому засіданні 21 березня 2023 року тривалістю 1 год. 27 хв. (а.с. 72-74), в апеляційному суді справа була розглянута у порядку письмового провадження, тобто адвокат відповідача у судовому засіданні участь не брав, а обсяг наданої допомоги зводиться лише до складання апеляційної скарги, тому колегія суддів вважає, що співмірною із складністю вирішеного судом питання та виконаних адвокатом робіт буде компенсація за рахунок позивача витрат відповідача за надану йому правничу допомогу у розмірі 1500 грн в суді першої інстанції та 500 грн в апеляційному суді.

Відповідно до ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Селяніної Юлії Олександрівни задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 березня 2023 року в даній справі скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 59 грн 54 коп. судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1399 грн 28 коп. за подання апеляційної скарги, 1500 грн витрат на правничу допомогу в суді першої інстанції та 500 грн витрат на правничу допомогу в апеляційному суді.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина