Номер провадження: 22-ц/813/1369/23
Справа № 499/1088/20
Головуючий у першій інстанції Кравчук О. О.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Стахової Н.В.

за участю секретаря судового засідання - Мокана В.В.,

учасники справи:

позивач Приватне підприємство НВП «Агроенергетичні технології»

відповідач ОСОБА_1

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма перемога 1 ЛТД», Приватне сільськогосподарське підприємство «Дружба народів»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу Приватного підприємства НВП «Агроенергетичні технології», в інтересах якого діє адвокат Хекало Олег Олексійович

на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 19 травня 2021 року

за позовом Приватного підприємства НВП «Агроенергетичні технології» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма перемога 1 ЛТД», Приватне сільськогосподарське підприємство «Дружба народів», про відшкодування вартості безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопада 2020 року ОСОБА_2 в інтересах приватного підприємства НВП «Агроенергетичні технології», подав позовну заяву до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача грошові кошти в якості відшкодування вартості безпідставно набутого майна за товарно-транспортною накладною №3/03 від 12 березня 2018 року у загальному розмірі 177292 гривні 92 копійок.

У позовній заяві зазначив, що позивач поставив товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма перемога 1 ЛТД» агрохімікати та біопрепарати на загальну суму 177292 гривні 92 копійок, що підтверджується ТТН від 12 березня 2018 року; поставку товару здійснено за адресою вантажоодержувача село Знам`янка, Іванівського району, Одеської області; товар прийняла відповідач, про що свідчить її підпис в ТТН від 12 березня 2018 року; ТОВ «Агрофірма перемога 1 ЛТД» не сплатила грошові кошти за отриманий товар; рішенням господарського суду Одеської області від 01 жовтня 2019 року по справі № 916/923/19 позивачу відмовлено у задоволенні позову про стягнення вартості майна з ТОВ «Агрофірма перемога 1 ЛТД», яке позивачем не оскаржувалося; відповідач усвідомлюючи, що товар адресований ТОВ «Агрофірма перемога 1 ЛТД» умисно імітувала прийняття товару від імені приватного сільськогосподарського підприємства «Дружба народів»; вартість безпідставно набутого відповідачем майна складає 177292 гривні 92 копійки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 19 травня 2021 року ухвалено у задоволенні позовної заяви приватного підприємства НВП «Агроенергетичні технології» до ОСОБА_1 про відшкодування вартості безпідставно набутого майна відмовити.

Суд першої інстанції керувався тим, що недоведеність, а отже відсутність порушення права позивача, тягне за собою відмову у його захисті судом і, відповідно, має наслідком відмову у позові.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник Приватного підприємства НВП «Агроенергетичні технології» адвокат Хекало О.О. подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення Іванівського районного суду Одеської області від 19.05.2021 у справі №499/1088/20 скасувати. Прийняти нове рішення у справі №499/1088/20, яким задовольнити позов ПП НВП «Агроенергетичні технології» у повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не прийняв до уваги обставини, що внаслідок дій відповідача, майно позивача не потрапило до ТОВ "Агрофірма Перемога 1 ЛТД", не було ним отримане, до позивача не поверталось, та зникло в невідомому напрямку. Відповідач умисно імітував прийняття товару від імені ПСП «Дружба народів», отримала в такий спосіб майно позивача у власне розпорядження.

Жодних договірних відносин між позивачем та відповідачем не існувало, жодної поставки товарів в адресу відповідача позивач не здійснював. Предмет заявленого позивачем позову не стосується жодних договірних відносин.

Рух справи

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2021 року у вказаній справі визначено склад колегії суддів: Гірняк Л.А. головуючий суддя, судді: Цюра Т.В., Комлева О.С.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 02.07.2021 року відкрив апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою та ухвалою від 29.11.2021 року призначив справу до розгляду.

Рішенням № 126/0/15-23 від 21 лютого 2023 року Вища рада правосуддя звільнила суддю ОСОБА_3 з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.03.2023 року та 26.04.2023 року в даній справі визначено головуючим суддю Карташова О.Ю., судді: Коновалова В.А., Стахова Н.В.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Щодо відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому, в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач є замовником за ТТН від 12 березня 2018 року на суму 177292 гривень 92 копійки, вантажоодержувачем зазначено ТОВ «Агрофірма перемога 1 ЛТД» (а.с. 8).

З листа директора ТОВ «Пас-Транс» С.Є. Пасічник вбачається, що 10 березня 2018 року між ТОВ «Пас-Транс» та позивачем укладено разовий договір-заявку на перевезення вантажів автомобільним транспортом №00001275, відповідно до якого виконане перевезення мінеральних добрив за маршрутом місто Васильків Київської області - село Знам`янка Одеської області. Перевезення здійснювалося найманим автомобілем МПН НОМЕР_1 . На підтвердження виконання ТОВ «Пас-Транс» надало позивачу підписані вантажоодержувачами товарно-транспортні накладні (а.с. 22).

За довідкою від 06 листопада 2020 року №45/11, що видана позивачем, на поточний рахунок позивача у період з 12 березня 2018 року по 06 листопада 2020 року грошові кошти від будь-яких юридичних, фізичних осіб-підприємців та/або фізичних осіб, у тому числі від відповідача в якості оплати товару за ТТН від 12 березня 2018 року не надходили (а.с. 23).

Відповідно до довідки від 06 листопада 2020 року №46/11, що видана позивачем, за даними бухгалтерського обліку позивача станом на 06 листопада 2020 року вартість майна відвантаженого за ТТН від 12 березня 2018 року становить 177292 гривні 92 копійки (а.с. 27).

Згідно з витягом із наказу директора ПСП «Дружба народів» від 27 червня 2012 року №112 відповідач прийнята на роботу бухгалтером зернотока з 27 червня 2012 року (а.с. 143).

З довідки від 28 березня 2021 року вбачається, що відповідач не працює та не працювала в ТОВ «Агрофірма перемога 1 ЛТД» (а.с. 149).

Видаткові та товарно-транспортні накладні оформлені в період з 2017 - 2018 роки свідчать, що між позивачем та ТОВ «Агрофірма перемога 1 ЛТД» неодноразово укладалися типові договори щодо поставки аналогічних товарів (далі - також накладні, а.с. 173-179).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Колегія суддів вважає, що таким вимогам закону, оскаржене рішення відповідає в повній мірі.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1 статті 11 Цивільного кодексу України, далі - також ЦК).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти (частина 2 статті 11 ЦК).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 202 ЦК).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК).

У письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами (пункт 1 частини 1 статті 208 ЦК).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина 1 статті 509 ЦК).

Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування . Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина 1 статті 1212 ЦК).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (частина 3 статті 1212 ЦК).

При цьому, системний аналіз положень статті 1212 ЦК України та цього інституту цивільного законодавства свідчить, що: правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права; предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права; зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох таких умов: набуття або збереження майна, набуття або збереження за рахунок іншої особи, відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав передбачених статтею 11 ЦК); під відсутністю правової підстави слід розуміти перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту; відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином; набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Відтак, норми статті 1212 ЦК мають застосовуватися до позадоговірних зобов`язань, а набуття однією зі сторін майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що виходячи з ТТН від 12 березня 2018 року, саме ТОВ «Агрофірма перемога 1 ЛТД», а не відповідач, є отримувачем товару відправленого позивачем, між якими виникли фактичні договірні відносини, й прийняття товару навіть відповідачем чи іншою особою, не може свідчити про набуття нею майна за відсутності достатніх правових підстав, у спосіб, що суперечить цивільному законодавству. Отже, виникнення такого спору стосовно нібито набуття відповідачем майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно позивачу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства НВП «Агроенергетичні технології», в інтересах якого діє адвокат Хекало Олег Олексійович, залишити без задоволення.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 19 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Н.В. Стахова