Справа № 201/8608/22
Провадження № 2/201/979/2023
УХВАЛА

25 вересня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Максимовій О.В.,

за участю позивачки - ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про застосування наслідків недійсності правочинів шляхом їх скасування,-

ВСТАНОВИВ :

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищезазначена цивільна справа.

20.04.2023 року позивачкою до суду подано було клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої просила поставити питання: «Чи підписував ОСОБА_4 примірник довіреності від 03 червня 2021 року, зареєстрованої в реєстрі за № 229, посвідченої приватним нотаріусом Бондарем М.О.?»

Зазначене клопотання було задоволено, та по справі було призначено відповідну почеркознавчу експертизу, провадження у справі зупинено, в розпорядження експерта направлено матеріали справи.

30.05.2023 року до суду, разом із матеріалами справи, надійшло клопотання експерта, у якому він просив надати вільні та експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_4 , а 20.06.2023 року рахунок на оплату послуг експерта.

Ознайомившись із клопотанням експерта, 11.07.2023 року позивачка подала до суду клопотання про витребування наступних доказів:

1.Оригінал зразку почерку із документів, складених ОСОБА_4 під час отримання ним паспорта громадянина Радянського Союзу від 01 червня 1982 року Серія НОМЕР_1 Жовтневим РВД м. Дніпропетровськ, який знаходиться у Державній Міграційній службі України Соборного відділу у м. Дніпрі (м. Дніпро);

2.Оригінал зразку почерку із документів, складених ОСОБА_4 під час отримання ним паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 , виданого 24.11.2000 року Жовтневим РВ УМВС України Дніпропетровського міського управління в Дніпропетровській області, який знаходиться у Державній Міграційній службі України Соборного відділу у м. Дніпрі (м. Дніпро);

3.Оригінал зразку почерку із документа, підписаного ОСОБА_4 під час складання їм договору купівлі-продажу на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 , від 20 травня 1991 року, 8/100 частин жилого будинку, посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Кулішовим Я.О. по реєстру за номером 4-1706, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (Оригінал цього документу зберігається у вигляді інвентаризаційної справи у комунальному підприємстві Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації Дніпровської міської Ради адреса: вул. Воскресенська буд.9, яке підпорядковане Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради);

4. Оригінал зразку почерку із документа, підписаного ОСОБА_4 під час складання їм договору купівлі-продажу на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 , від 20 травня 1991 року, 8/100 частин жилого будинку, посвідченого державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори Кулішовим Я.О. по реєстру за номером 4-1706, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 (Оригінал цього документу зберігається у фонді Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, вул. Данила Галицького, 14, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49102);

5. Оригінал примірника довіреності від 03.06.2021 року, який знаходиться у справі приватного нотаріуса Бондаря Максима Олексійовича, реєстраційний номер 229, робоче місце якого: Дніпропетровська обл., 49000, м. Дніпро, вул. Мечнікова, буд. 15, кім. 16, тел.: НОМЕР_3 , та підписана, чи не підписана ОСОБА_4 .

Крім того, 11.07.2023 року позивачка подала ще одне клопотання, у якому просила витребувати Довідку про нарахування та отримання пенсії за період з 2014 року по теперішній час ОСОБА_4 від Пенсійного фонду України.

В судовому засіданні позивачка підтримала подані нею клопотання, представник відповідача проти їх задоволення заперечував.

Вислухавши сторони та дослідивши наявні матеріали, суд виходить з наступного:

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Частиною 1 статті 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Частинами 6-9 ст. 84 ЦПК України визначено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Водночас, відповідно до ст.11 Закону України «Про інформацію», не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

В даному ж випадку, відомості, які просить витребувати позивачка, стосуються іншої особи - ОСОБА_4 , який не тільки не давав згоди на збирання інформації стосовно нього, але й взагалі жодних вимог щодо оспорювання справжності довіреності від 03 червня 2021 року, зареєстрованої в реєстрі за № 229, посвідченої приватним нотаріусом Бондарем М.О., виданої від його імені, не заявляє. Позивачка ж, стверджуючи, що оспорюваний нею документ стосується її інтересів, жодних письмових доказів стосовно таких тверджень в розпорядження суду не надала, також як і не надала ніяких документів стосовно її повноважень щодо представлення інтересів ОСОБА_4 з приводу оспорювання зазначеного правочину.

Також суд бере до уваги, що провадження у даній справі триває з листопада 2022 року, і якщо на його перших етапах ще можна було врахувати складнощі із комунікацією між позивачкою та ОСОБА_4 , який за її словами перебуває на тимчасово окупованій території, фактор бойових дій, які увесь цей час тривають між Україною та російською федерацією, та це дозволяло проводити розгляд справи без наявності документальних підтверджень волевиявлення останнього щодо предмету спору та надання ним відповідних повноважень позивачці, то на теперішній час слід дійти висновку, що впродовж майже року розгляду справи, позивачка мала достатньо часу задля встановлення зв`язку з цією особою, у тому числі й через треті країни, задля отримання таких документальних підтверджень та надання їх в розпорядження суду, але такою можливістю не скористалася.

Виходячи з викладеного, суд доходить до висновку про відсутність законних підстав для витребування вищезгаданих доказів, про які йдеться в зазначених клопотаннях позивачки.

Доходячи до такого висновку, суд враховує й те, що відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У свою чергу, Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави (рішення у справі «Креуз проти Польщі», заява № 28249/95).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76, 83-84, 258-260 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про застосування наслідків недійсності правочинів шляхом їх скасування відмовити.

У відповідність до ст.353 ЦПК України, ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.С. Федоріщев