Справа № 465/1444/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/145/23 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Шандри М.М.

суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А.

секретаря: Гай О.О.

за участю: представника ДП «Львівський облавтодор» ВАТ

«Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» -

Рісної Ю.Б., представника позивачів - ОСОБА_33, представника

Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області

- Тищенка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - Слабенького Володимира Миколайовича на рішення Франківського районного суду міста Львова від 15 листопада 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ДП «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Служби автомобільних доріг у Львівській області, з участю третіх осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за позовом ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до ДП «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», з участю третіх осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної в результаті скоєння ДТП,

ВСТАНОВИЛА:

14.04.2017 ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Служби автомобільних доріг у Львівській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов огрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 водій ОСОБА_7 , керуючи автобусом ЛАЗ-695 НГ, номерний знак НОМЕР_1 , належним ВАТ «Стрийське АТП-14609», у районі с. Матків Турківського району Львівської області через випадання снігових опадів та відсутність на дорозі протиожеледних засобів не впорався з керуванням, внаслідок чого автобус впав з мосту в річку Гуснянку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди загинули пасажири автобуса, а саме: ОСОБА_13 - чоловік позивачки ОСОБА_1 , на утриманні якої залишилась малолітня дитина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_15 - чоловік позивачки ОСОБА_2 , на утриманні якої залишилось троє малолітніх дітей: син ОСОБА_16 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_17 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_18 - ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_19 - єдиний син позивачки ОСОБА_3 ; ОСОБА_20 - син позивачки ОСОБА_4 , а ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які їхали в автобусі в якості пасажирів, отримали тяжкі тілесні ушкодження.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачам було заподіяно матеріальної та моральної шкоди.

Так, позивачці ОСОБА_1 завдано матеріальну шкоду, яка складається із витрат, понесених на похорон чоловіка та виготовлення нагробного пам`ятника в загальній сумі 5505,00 грн. Крім цього позивачці ОСОБА_1 завдано моральної шкоди внаслідок смерті її чоловіка, яку вона оцінює у 300 000,00 грн. Від переживань вона втратила сон, впала в депресію, в неї погіршився стан здоров`я.

Позивачці ОСОБА_2 завдано матеріальну шкоду, яка складається із витрат на виготовлення нагробного пам`ятника в сумі 4 000,00 грн. Крім матеріальної шкоди позивач ОСОБА_2 просить стягнути моральну шкоду, завдану смертю її чоловіка, зазначивши, що через відчуття безвихідності і моральних переживань в неї погіршився стан здоров`я, на протязі тривалого проміжку часу вона не відчувала радості і задоволення від життя, такий стан через її переживання привів до погіршення її нормальних життєвих зв`язків з оточуючими її людьми. У зв`язку з чим, заподіяну їй моральну шкоду оцінюю у розмірі 300 000,00 грн.

Позивачці ОСОБА_3 завдано матеріальну шкоду, яка складається із витрат, понесених на виготовлення нагробного пам`ятника в сумі 12 000,00 грн. Крім матеріальної шкоди ОСОБА_3 просить стягнути моральну шкоду в розмірі 300 000,00 грн, завдану смертю її єдиного сина. Зазначає, що від почуття психологічного болю, безвихідності і викликаних страждань в неї погіршився стан здоров`я, вона втратила сон, апетит і бажання жити.

Позивачці ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду, яка складається із витрат, понесених на похорон сина та виготовлення нагробного пам`ятника в загальній сумі 10 220,00 грн. Крім матеріальної шкоди позивачці ОСОБА_4 завдано моральної шкоду у зв`язку із смертю її сина, що спричинило їй і спричиняє по сьогоднішній день душевні страждання. У зв`язку з чим, заподіяну їй моральну шкоду вона оцінюю у розмірі 300 000,00 грн.

Позивачу ОСОБА_5 завдано моральної шкоду, яку обґрунтовує тим, що він їхав у зазначеному автобусі в якості пасажира. В результаті дорожньо-транспортної пригоди йому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які були небезпечними для життя в момент їх заподіяння, а саме: травма грудної клітки, переломи ребер, перелом правої лопатки і інші пошкодження. Перебуваючи у лікарні, він переніс страшну фізичну біль. Також він переніс великі моральні страждання, тривалий час не міг працювати і матеріально забезпечувати свою сім`ю, рівень його працездатності не відновився до попереднього стану. У зв`язку з чим, заподіяну йому моральну шкоду він оцінює у розмірі 300 000,00 грн.

Позивачці ОСОБА_6 завдано моральну шкоду, яку обґрунтовує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди їй були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які були небезпечними для життя в момент їх заподіяння. Перебуваючи у лікарні, вона переносила фізичний біль. Також вона перенесла моральні страждання у зв`язку з тим, що на протязі тривалого часу вона не могла працювати, було порушений її попередній життєвий ритм. На протязі тривалого часу вона не могла спокійно спати, часто прокидалась у страху від спогадів про пережите. Негативні наслідки від отриманих травм і пережитого вона переносить по сьогоднішній день. У зв`язку з чим, заподіяну їй моральну шкоду оцінює у 300 000,00 грн.

На підставі наведеного та з урахуванням прийнятих судових рішень у цивільній справі № 465/11817/13-ц та встановлених обставин, вважають, що причиною дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої загинули члени родини позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали тяжкі тілесні ушкодження, була бездіяльність ДП «Львівський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», яке не виконало належним чином роботи по ремонту та експлуатації автомобільної дороги і повинно нести відповідальність перед позивачами за заподіяну матеріальну і моральну шкоду. Просять позов задоволити.

11.07.2017 позивачі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_12 звернулися до суду з позовом до ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Позов обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 водій ОСОБА_7 , перевозив автобусом ЛАЗ-695 НГ номерний знак НОМЕР_1 , який належав ВАТ «Стрийське АТП-14609»,пасажирів по маршруту с. Кривка - м.Стрий. Приблизно в 7 год. 20 хв. автобус в районі с.Матків Турківського району Львівської області почав здійснювати по дорозі підйом на гору. Однак через випадання снігових опадів та відсутність на дорозі протиожеледних засобів водій ОСОБА_7 не справився з керуванням, внаслідок чого автобус з`їхав з гори і по причині відсутності на мосту і під`їздах до нього відповідного дорожнього огородження впав з висоти 8 метрів у річку Гуснянку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди загинули пасажири автобуса, а саме: ОСОБА_22 - позивачки ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 - рідний брат позивачки ОСОБА_10 ; ОСОБА_25 - прийомна дочка ОСОБА_12 , а ОСОБА_21 отримав тяжкі тілесні ушкодження, в результаті яких став інвалідом 2-ї групи.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачам була заподіяно матеріальної та моральної шкоди.

Позивачці ОСОБА_9 завдано моральної шкоди, яку обґрунтовує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув її батько ОСОБА_22 . Протягом тривалого часу після смерті батька вона переносила великі моральні страждання, пов`язані з втратою дорогої і близької для неї людини, які відчуває по сьогоднішній день. У зв`язку з чим, заподіяну їй моральну шкоду оцінює у 300 000,00 грн.

Позивачці ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду, яка складається із витрат, понесених на виготовлення нагробного пам`ятника в сумі 9 600,00 грн. Крім матеріальної шкоди ОСОБА_10 просить стягнути моральну шкоду, яку обґрунтовує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинув її рідний брат ОСОБА_24 , що спричинило їй значних душевних страждань. У зв`язку з чим, заподіяну їй моральну шкоду вона оцінює у 300 000,00 грн.

Позивачці ОСОБА_12 завдано матеріальну шкоду, яка складається із витрат, понесених на виготовлення нагробного пам`ятника в сумі 3 450,00 грн. Крім матеріальної шкоди позивач ОСОБА_12 просить стягнути моральну шкоду, яку обґрунтовує тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди загинула ОСОБА_25 , яка була її прийомною дочкою і проживала разом зі нею однією сім`єю. Вона важко страждала і переносить страждання по сьогоднішній день, втратила нормальний сон, погіршився її загальний стан здоров`я. У зв`язку з чим, заподіяну їй моральну шкоду оцінює у розмірі 300 000,00 грн.

Позивачу ОСОБА_21 завдано моральну шкоду, яку обґрунтовує тим, що він їхав у зазначеному автобусі в якості пасажира. В результаті дорожньо-транспортної пригоди йому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, які були небезпечними для життя в момент їх заподіяння, а саме: перелом лобної кістки, забій головного мозку, перелом кісток тазу та інші. В результаті завданих травм він став інвалідом 2-ї групи і повністю непрацездатним. В результаті перенесених фізичних страждань і втрати працездатності був порушений його звичайний життєвий ритм, порушились його життєві зв`язки з оточуючими, що привело до перенесення ним глибоких моральних страждань. Завдану йому моральну шкоду він оцінює у 500 000,00 грн.

За таких обставин та з врахуванням прийнятих судових рішень у цивільній справі № 465/11817/13-ц та встановлених обставин, вважають, що причиною дорожньо-транспортної пригоди в результаті якої загинули члени родини позивачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , а позивач ОСОБА_21 отримав тяжкі тілесні ушкодження, була бездіяльність ДП «Львівський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України», яке не виконало належним чином роботи по ремонту та експлуатації автомобільної дороги і повинно нести відповідальність перед позивачами за заподіяну матеріальну і моральну шкоду. Просять позов задоволити.

29.09.2021 ухвалою Франківського районного суду м.Львова цивільну справу № 465/1444/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», Служби автомобільних доріг у Львівській області, об`єднано в одне провадження з цивільною справою № 465/3970/17 за позовомОСОБА_26 , ОСОБА_10 , ОСОБА_27 , ОСОБА_12 до ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» та присвоєно справі єдиний номер № 465/1444/17.

Уточнивши позовні вимоги 26.10.2022 позивачі просили:

-стягнути солідарно з Служби автомобільних доріг у Львівській області та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 5505,00 грн витрат на поховання, спорудження надгробного пам`ятника та 1 020 168,00 грн на відшкодування моральної шкоди;

-стягнути солідарно з Служби автомобільних доріг у Львівській області та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_2 4 000,00 грн витрат на спорудження надгробного пам`ятника та 264 488,00 грн на відшкодування моральної шкоди;

-стягнути солідарно з Служби автомобільних доріг у Львівській області та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (на користь позивача ОСОБА_3 12 000,00 грн витрат на спорудження надгробного пам`ятника та 510 084,00 грн відшкодування моральної шкоди;

-стягнути солідарно з Служби автомобільних доріг у Львівській та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_4 10 220,00 грн витрат на похорон і спорудження надгробного пам`ятника та 510 084,00 грн на відшкодування моральної шкоди;

-стягнути солідарно з Служби автомобільних доріг у Львівській області та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_5 2 040 336,00 грн на відшкодування моральної шкоди;

-стягнути солідарно з вСлужби автомобільних доріг у Львівській області та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_6 1 360 224,00 грн на відшкодування моральної шкоди;

-стягнути солідарно з Служби автомобільних доріг у Львівській області та ДП Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (на користь ОСОБА_9 500 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди;

-стягнути солідарно з Служби автомобільних доріг у Львівській області та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_10 9 600,00 грн витрат на спорудження надгробного пам`ятника та 500 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди;

-стягнути солідарно з відповідачів Служби автомобільних доріг у Львівській області та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_21 1 500 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 15 листопада 2022 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_1 5 505,00 грн матеріальної шкоди та 1 020 168,00 грн моральної шкоди, а всього 1 025 673,00 грн.

Стягнуто з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_2 4 000,00 грн матеріальної шкоди та 264 488,00 грн моральної шкоди, а всього 268 488,00 грн.

Стягнуто з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_3 12 000,00 грн матеріальної шкоди та 510 084,00 грн моральної шкоди, а всього разом 522 084,00 грн.

Стягнуто з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_4 10 220,00 грн матеріальної шкоди та 510 084,00 грн моральної шкоди, а всього разом 520 304, 00 грн.

Стягнуто з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_5 2 040 336, 00 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_6 1 360 224,00 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_9 500 000,00 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_10 9 600,00 грн матеріальної шкоди та 500 000,00 грн моральної шкоди, а всього разом 509 600,00 грн.

Стягнуто з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_21 500 000,00 грн моральної шкоди.

Стягнуто з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» на користь ОСОБА_12 500 000,00 грн моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» 8 000,00 грн судового збору на користь держави.

Рішення суду оскаржило ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відсутні правові підстави для притягнення ДП «Львівський облавтодор» до відповідальності, оскільки вини ДП «Львівський облавтодор» у спричиненні ДТП не встановлено, більше того ДП «Львівський облавтодор» не є власником чи балансоутримувачем доріг загального користування, а відтак не є суб`єктом, на якого чинним законодавством покладено відповідальність за підтримання автомобільних доріг у належному експлуатаційному стані. ДП «Львівський облавтодор» не є власником чи балансоутримувачем доріг, воно є лише підприємством, що здійснює роботи по ремонту та утриманню автодоріг виключно на договірній (контрактній) основі на замовлення Служби автомобільних доріг у Львівській області. Тобто, воно не несе і не може нести відповідальність за стан автомобільних доріг, оскільки така покладена ст. 13 Закону України «Про автомобільні дороги» лише на орган державного управління автомобільними дорогами, а не на ті чи інші підрядні організації. можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги добросовісності, розумності та справедливості. За наведеного, покладання на Відповідача обов`язку по відшкодуванню моральної шкоди за відсутності причинного зв`язку між шкодою і діяннями Відповідача є протиправним і необґрунтованим. Судом першої інстанції не було враховано заперечення відповідача-1 щодо розмірів моральної шкоди, що визначені у Висновку експерта від 30.10.2019.

Просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Від представника позивачів - ОСОБА_28 та від Служби автомобільних доріг у Львівській областінадійшли письмові відзиви на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» - Рісна Ю.Б. підтримала апеляційну скаргу з підстав, зазначених у ній, представник позивачів - ОСОБА_33, представник Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Львівській області - Тищенко А.О. заперечили проти задоволення скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 водій ОСОБА_7 , керуючи автобусом ЛАЗ-695 НГ, номерний знак НОМЕР_1 , який належав ВАТ «Стрийське АТП-14609» і був випущений на лінію механіком ОСОБА_8 у несправному стані, у районі с. Матків, Турківського району Львівсько області, не впорався з керуванням, внаслідок чого автобус впав з мосту у річку Гуснянку. У результаті ДТП загинуло 9 пасажирів.

Серед загиблих були: чоловік позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_13 , чоловік позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_15 , син позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_19 ; син позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_20 , батько позивачки ОСОБА_9 - ОСОБА_22 , рідний брат позивачки ОСОБА_10 - ОСОБА_24 , прийомна дочка позивачки ОСОБА_12 - ОСОБА_25 , а позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_21 отримали тяжкі тілесні пошкодження.

Вироком Турківського районного суду Львівської області від 02 серпня 2013 року у кримінальній справі № 1325/1371/2012 (провадження № 1/458/4/2013) ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 286 КК України та засуджено до 5 років позбавлення волі. На підставі статті 75 КК України він був звільнений від відбування призначеного судом покарання з призначенням іспитового строку 3 роки (том 2, а. с. 96-99).

Зазначеним вироком суду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 порушив вимоги розділу 1 пунктів 1.3., 1.5.; розділу 2 пунктів 2.3а,б; розділу 31 пунктів 31.1., 31.4, 31.4.5а, б Правил дорожнього руху та вимоги розділу 1 пунктів 1.1., 1.2., 1.5., 1.5.1, 1.6.1, 1.6.3; Розділу 2 пункту 2.1.3. посадової інструкції водія автобуса, затвердженої головою правління ВАТ «Стрийське АТП-14609», які виразилися у тому, що він, будучи учасником дорожнього руху, перед виїздом на маршрут не перевірив і не забезпечив технічно справний стан закріпленого за ним автобуса марки ЛАЗ-695 НГ, номерний знак НОМЕР_2 , який мав відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, а також правил технічної експлуатації в частині того, що на задню вісь зазначеного транспортного засобу були встановлені шини різної конструкції різного розміру, обидві шини лівого борту мали порізи бокового брекера, протектор усіх шин заднього візка, крім шини лівого колеса лівого борту, був повністю зношений (висота малюнку протектора вказаних шин становила 0,00 мм замість встановлених не менше 2,00 мм. Це призвело до того, що ІНФОРМАЦІЯ_5 об 7 год. 20 хв. вказаний автобус під керуванням ОСОБА_7 , рухаючись на автомобільній дорозі місцевого значення Т-14-20 Бориня-Мохнате, від с. Верхнє Висоцьке до с. Матків, Турківського району Львівської області, на проїзді ділянки дороги у районі 25 км + 100 м, яка була вкрита ожеледецею та снігом, через вищевказані технічні несправності коліс, при русі на підйом, почав пробуксовувати. При настанні пробуксовки коліс автобуса при русі зі спуску, не впевнився у безпеці руху та не обрав такі прийоми по керуванню автобусом, які б дозволили йому не виїжджати за межі проїзної частини, не застосував противідкатні упори, що призвело до втрати контролю над його керуванням, виїзду за межі дороги, пошкодження огородження моста та падіння у річку.

З огляду на визнання вини підсудним ОСОБА_7 Турківський районний суд Львівський області при розгляді цієї справи визнав недоцільним дослідження доказів стосовно обставин порушення підсудним ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, які спричинили смерть та заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим, так як ці обставини не оспорювалися всіма учасниками судового розгляду. Цивільні позови потерпілих у даній кримінальній справі про відшкодування матеріальної і моральної шкоди залишено без розгляду, враховуючи те, що ВАТ «Стрийське АТП-14609» 10 березня 2011 року визнано банкрутом.

Відповідно до ухвали Господарського суду Львівської області від 25 лютого 2011 року за заявою ВАТ «Стрийське АТП-14609» про порушення справи про банкрутство, ВАТ «Стрийське АТП-14609» ліквідовано.

Постановою Турківського районного суду Львівської області від 07 грудня 2012 року при розгляді кримінальної справи № 1325/1371/2012 (провадження № 1/1325/152/2012) по обвинуваченню ОСОБА_7 за частиною третьою статті 286 КК України та ОСОБА_8 за статтею 287 КК України обвинуваченого ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, провадження відносно нього закрито.

Зазначеною постановою встановлено, що ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді механіка контрольно-технічного пункту ВАТ «Стрийське АТП-14609», будучи відповідальною особою за випуск на лінію технічного справного транспортного засобу, порушивши вимоги Правил дорожнього руху та вимоги посадової інструкції, випустив на маршрут автобус ЛАЗ-695 НГ, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який не відповідав вимогам стандартів безпеки дорожнього руху в частині того, що на задню вісь по бортах цього транспортного засобі були встановлені шини різної конструкції та різного розміру, які мали пошкодження, протектор усіх шин заднього візка, крім шини лівого колеса лівого борту був повністю зношений (висота малюнка протектора становила 0,00 мм замість встановлених не менше 2,00 мм). Зазначене призвело до ДТП, яка відбулася 02 грудня 2015 року, внаслідок якої загинуло 9 чоловік.

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 26 січня 2007 року, яку залишено у силі ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2007 року, постанову від 18 грудня 2006 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_29 за ознаками статті 288 КК України скасовано.

У вказаній постанові Галицького районного суду м. Львова встановлено, що ОСОБА_29 , який перебував на посаді головного інженера філії «Турківський райавтодор» ДП «Львівський облавтодор» ДАК «Автомобільні дороги України», згідно з Положенням про філію не є особою, відповідальною за ремонт і утримання шляхів Турківського району Львівської області. У його посадові обов`язки не входило виконання вимог статті 9 Закону України «Про дорожній рух», оскільки він не є відповідальною посадовою особою органу, уповноваженою державою на управління дорогами загального користування.

Постановою Галицького районного суду Львівської області від 26 січня 2007 року (справа № 4-58/2007), постанову від 18 грудня 2006 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_30 , який перебував на посаді майстра виробничої дільниці філії «Турківський райавтодор» ДП «Львівський облавтодор» ДАК «Автомобільні дороги України», постанову від 18 грудня 2006 року про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_30 за ознаками статті 288 КК України скасовано з тих самих мотивів, що і відносно ОСОБА_29 .

Висновками судових експертиз, які були проведені у кримінальній справі № 1325/1371/2012 (провадження №1/1325/152/2012) по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено наступне.

Згідно з висновком додаткової судово-автотехнічної експертизи та експертизи стану доріг та дорожніх умов від 02 серпня 2012 року № 3425/3392/1093, зокрема, його дослідницької частини, на підставі проведених розрахунків, експерт прийшов до висновку, що при стані дорожнього покриття, вкритого льодом та тонким шаром свіжовипавшого снігу та необробленого протиожеледним матеріалом на ділянці дороги, де сталася ДТП, незалежно від стану коліс автобуса може наступити його сповзання. Тому, з технічної точки зору, наявний коефіцієнт зчеплення при дорожньому покритті, яке вкрите льодом і тонким шаром свіжовипавшого снігу та необроблене протиожеледним матеріалом, знаходиться в прямому причинного-наслідковому зв`язку із настанням ДТП.

Відповідно до висновку комісійної експертизи стану доріг та дорожніх умов від 03 червня 2006 року № 11228, можливість забезпечення безпечних умов на ділянці дороги, де сталася ДТП, визначалися своєчасним проведенням робіт по усуненню зимової слизькості та посипкою проїзної частини протиожеледним матеріалом у відповідній кількості, встановленням на мосту перильного огородження, встановленням огородження парапетного типу на мосту висотою не менше 0,75 м, встановленням на підходах до мосту будь-якого огородження першої групи (бар`єрного чи парапетного типів) зі з`єднанням його з мостовим бічним стаціонарним огородженням на мосту для створення єдиної стримувальної системи, яка б не дозволяла транспортним засобам виїжджати за межі проїжджої частини. Для забезпечення вказаних умов руху на даній ділянці дороги у дорожньої організації, що її експлуатувала, не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили виконати дії по забезпеченню відповідних нормативам безпечних умов руху. Стан дорожнього покриття, стан облаштування ділянки доріг Бориня-Мохнате (відсутність заповнення каркасу огородження, що призначено для руху пішоходів, занижена висота парапетного огородження на мосту, відсутність будь-якого огородження на підходах до мосту, відсутність узгодження схеми організації дорожнього руху з органами дорожньої автомобільної інспекції) не забезпечували безпеку дорожнього руху та не відповідали вимогам ДСТУ 2735-94, ДСТУ 2734-94, ДСТУ Б.В.2.3-10-2003, ДСТУ Б.В.2.3-11-2004. Дії відповідальних осіб дорожньої організації, які здійснювали роботи по проектуванню, проведенню та прийманню робіт по капітальному ремонту, що проводився в червні-серпні 2005 року на дорозі Бориня-Мохнате та подальшому поточному утриманню даної дороги, не відповідали вимогам ВБН В.3.2-218-182-2003 та ДБН В.2.3-4-2000.

У висновку додаткової комісійної судової експертизи стану доріг та дорожніх умов від 22 серпня 2012 року № 5459/1728 вказано, що дорожня організація повинна була забезпечити безпечні умови проїзду шляхом своєчасного оброблення проїжджої частини протиожеледним матеріалом, відповідно до вимог ДСТУ 3587, для чого не було перешкод технічного характеру.

Відповідно до висновку додаткової дорожньо-технічної експертизи від 29 квітня 2010 року № 3365, при встановленні на мосту через річку Гуснянка та на підходах до нього відповідного дорожнього огородження бар`єрного або парапетного типу, яке являло б собою стримувальну систему та перешкоджало з`їзду транспортних засобів за межі дороги, з технічної точки зору була б забезпечена безпека дорожнього руху. Із технічної точки зору наявність відповідного огородження на мосту через річку Гуснянку та підходах до нього, утримало б автобус на проїжджій частині та не дозволило б автобусу ЛАЗ- 695 під керуванням водія ОСОБА_7 впасти з моста. З технічної точки зору, ділянка дороги Бориня-Мохнате до облаштування моста через річку Гуснянку відповідним дорожнім огородженням бар`єрного чи парапетного типу, яке б являло собою стримувальну систему та перешкоджало з`їзду транспортних засобів за межі дороги, не повинна була бути введена в експлуатацію та не відповідала вимогам ДСТУ 3587, ДСТУ 2735, ДСТУ 2734, ДСТУ Б.В.2.3.-10.

У акті обстеження ділянки автодороги місцевого значення Т-14-20 Бориня-Мохнате 25 км 100 м від ІНФОРМАЦІЯ_5 за участю працівника міліції та працівника дорожньої служби, у пункті 3.2. «стан дорожнього покриття» зазначено: посипано пісково-солевою сумішшю, у пункті 4 «висновок про наявність незадовільних дорожніх умов» зазначено: незадовільних дорожніх умов при ДТП не виявлено. У уьому акті не вказано годину та хвилини його складення.

Згідно з протоколом огляду місця події від 02 грудня 2005 року (огляд розпочатий об 08 год. 30 хв., огляд закінчений об 17 год. 00 хв., складеного слідчим слідчого відділу Турківського управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області Дудурич Б., встановлено, що проїзна частина дороги (місце огляду 25 км + 100 м Бориня-Мохнате на ділянці між Верхнє Висоцьке та с. Матків) на момент ДТП вкрита ожеледдю та шаром свіжовипавшого снігу.

У положеннях статей 7, 10 Закону України «Про автомобільні дороги» передбчачено, що Служба автомобільних доріг у Львівській області є балансоутримувачем автомобільної дороги, на якій сталася дорожньо-транспортна пригода. Метою діяльності служби автомобільних доріг у Львівській області є організація утримання автомобільних доріг загального користування шляхом проведення процедур закупівель, робіт, послуг, зокрема з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автодоріг та укладення відповідних договорів згілно з «Положення про службу автомобільних доріг у Львівській області».

Служба автомобільних доріг у Львівській області, як замовник, уклала з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги», як підрядником, контракт від 31 грудня 2004 року № 1-МП на виконання робіт з поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування місцевого значення у 1 кварталі 2005 року, у тому числі ділянки дороги, де трапилося ДТП.

Відповідно до пункту 9.1. цього контракту підрядник несе відповідальність за забезпечення згідно вимог Закону «Про дорожній рух» безперешкодних та безпечних умов руху транспорту на мережі доріг, закріплених за ним для виконання доріг, у тому числі за нанесення збитків, заподіяних фізичним та юридичним особам при виникненні дорожньо-транспортних пригод, пов`язаних із незадовільними дорожніми умовами, що вирішуються в судовому порядку при наявності вини.

В межах розгляду цивільної справи № 465/11817/13 за позовом ОСОБА_31 до ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», Служби автомобільних доріг у Львівській області, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, заподіяної в результаті скоєння дорожньо-транспортної пригоди, судами було встановлено, що причинами ДТП ІНФОРМАЦІЯ_5, внаслідок якого помер чоловік позивача - ОСОБА_32 , а ОСОБА_31 було завдано тяжких тілесних ушкоджень, а, отже, й причинами заподіяння їй матеріальної та моральної шкоди, є порушення правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_7 та механіка ОСОБА_8 , а також незабезпечення безпеки дорожнього руху - неналежне виконання обов`язків ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Вищевказані обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній справі № 465/11817/13, в силу приписів ч. 5 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної цивільної справи.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Згідно з частиною другою статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобам.

Частиною третьою статті 14 та частиною першою статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху мають права на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

Відповідно до частини першої статті 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної чи юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної чи юридичної особи, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

У статті 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів

Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Визначення моральної шкоди та розмір її відшкодування регулюється статтею 23 ЦК України.

Встановивши вказані обставини, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні усіх обставин справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що причинами ДТП ІНФОРМАЦІЯ_5, внаслідок якої загинули: чоловік позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_13 , чоловік позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_15 , син позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_19 ; син позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_20 , батько позивачки ОСОБА_9 - ОСОБА_22 , рідний брат позивачки ОСОБА_10 - ОСОБА_24 , прийомна дочка позивачки ОСОБА_12 - ОСОБА_25 , а позивачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_21 отримали тяжкі тілесні пошкодження, а, отже, й причинами заподіяння шкоди, є порушення правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_7 та механіка ОСОБА_8 , а також незабезпечення безпеки дорожнього руху є неналежне виконання обов`язків ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Позовні вимоги про відшкодування майнової шкоди знайшли свої підтвердження в ході судового розгляду належними та допустити доказами, зокрема накладними, видатковими накладними, товарним чеками, квитанціями, які складаються із витрат, понесених на похорон та виготовлення нагробних пам`ятників, тому районний суд обґрунтовано частково задоволив позов в цій частині та стягнув з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь позивача ОСОБА_1 5 505,00 грн матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_2 - 4 000 грн матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_3 - 12 000,00 грн матеріальної шкоди, на користь ОСОБА_4 - 10 220,00 грн матеріальної шкоди та на користь ОСОБА_10 - 9 600,00 грн матеріальної шкоди.

Позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди та висновки суду першої інстанції з цього приводу про стягнення такої в користь позивачів, колегія суддів з урахуванням конкретних обставин по справі, характеру та обсягу заподіяних фізичних та моральних страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я та смертю близьких людей, їх тривалість, істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивачів, вважає обґрунтованими, такими, що відповідають засадам розумності, справедливості та співмірності.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що за стан дороги, а отже, й за вимогами цього позову, повинна відповідати Служба автомобільних доріг у Львівській області, оскільки, як було встановлено судовими рішеннями у цивільній справі № 465/11817/13, саме на ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» було покладено обов`язки по ремонту та експлуатації автомобільної дороги, які не були виконані належним чином, відтак завдана позивачам шкода у результаті ДТП, яка сталася 05 грудня 2005 року, підлягає стягненню саме з ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Посилання в апеляційній скарзі на вину ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не заслуговують на увагу та не впливають на правильність вирішення спору, не спростовують наявність вини ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» у ДТП ІНФОРМАЦІЯ_5. Крім цього вимоги до вказаних осіб позивачами не заявлялись.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків районного суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду міста Львова від 15 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 22.09.2023

Головуючий

Судді