ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 645/8258/21 Номер провадження 22-ц/814/2233/23Головуючий у 1-й інстанції Шевська О.І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Обідіної О.І.,

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.,

за участю секретаря: Владімірова Р.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що шлюбні відносини з відповідачем припинені. Спроби налагодити подружнє життя позитивного результату не дали, шлюб не може бути збережений і підлягає розірванню.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Шлюб, зареєстрований 12 березня 1983 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №273, свідоцтво серії НОМЕР_1 між ОСОБА_2 до ОСОБА_1 розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишено прізвище « ОСОБА_3 ».

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Зазначає, що у позовній заяві не наведено жодних обставин і доказів, що спільне життя сторін (подружжя) і збереження шлюбу суперечить інтересам ОСОБА_2 .

Також зазначає, що не втратила почуття любові та поваги до свого чоловіка.

Вважає, що суд першої інстанції залишив поза увагою її клопотання про надання строку на примирення терміном 6 місяців.

На апеляційну скаргу ОСОБА_1 надійшов відзив від ОСОБА_2 , у якому спростовуючи доводи апеляційної скарги, просив рішення районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За приписами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 березня 1983 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №273, свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які сторони не бажає, проживають окремо.

Спір про майно відсутній.

Ухвалюючи рішення про розірвання шлюбу, суд першої інстанції виходив з того, що спільне життя між сторонами не склалося так як вони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, тривалий час кожен живе окремим життям, спільного господарства не ведуть, а відтак збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України).

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.2 ст.104 та ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

За змістом ч. 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Таким чином, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

У суді першої інстанції позивач наполягав на розірванні шлюбу, на примирення не погоджувався.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 06 березня 2023 року було надано подружжя трьох місячний строк для примирення.

За наданий апеляційним судом строк на примирення, сторони не відновили своїх відносин та не здійснили жодних дій, які б могли свідчити про їх бажання зберегти сім`ю.

Як пояснив в ході апеляційного розгляду позивач ОСОБА_2 він не проживає разом з відповідачем вже більше восьми років. У кожного з подружжя утворилась нова сім`я, тому їх х шлюб перетворився у звичайну формальність, збереження якої не відповідатиме їх інтересам.

Враховувавши, що подружжя тривалий час проживає окремо, спільних інтересів та побуту не має, у кожного своє власне життя, що є свідченням стійкого розладу подружніх взаємовідносин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого рішення про недоцільність збереження шлюбу.

Апеляційна скарга вказаних висновків суду першої інстанції не спростовує та не містить жодних доказів, які б доводили наявність підстав для збереження шлюбу.

За наданий апеляційною інстанцією строк для примирення сторони не відновили свої відносини, між собою навіть не спілкувались, тому такий строк для них мав лише формальний характер.

При розгляді апеляційної скарги позивач наполягав на розірванні шлюбу, стверджував, що будь-які почуття з відповідачем втрачені, а відновлення їх стосунків неможливе.

Враховуючи принцип добровільності союзу між чоловіком та жінкою, а також відсутність по справі обставин, які б свідчили про можливість відновлення між сторонами їх сімейних відносин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції про розірвання шлюбу.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з часу її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 20 вересня 2023 року.

Судді: О. І. Обідіна Л. І. Пилипчук О. В. Чумак