справа № 754/772/22 головуючий у суді І інстанції Гринчак О.І.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Лобоцької В.П.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Ярошенко Костянтин Юрійович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О. 05 липня 2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 15447, за яким пропонується стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» заборгованість в розмірі 9 957 грн.; стягнути з ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» на користь ОСОБА_1 2 054 грн. 64 коп. безпідставно набутих коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не укладав кредитних договорів та не отримував кошти і не має заборгованості перед відповідачем. При зверненні до приватного нотаріуса для вчинення оскаржуваного напису відповідач не надав оригінал чи дублікат кредитного договору, оскільки такі між сторонами не укладалися. Крім того, позивач не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині витрат на правову допомогу та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у стягненні витрат на правову допомогу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач вказує про те, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач, нібито 18 квітня 2022 року звернувся до суду із заявою про отримання процесуальних документів в електронному вигляді та нібито просив суд надсилати процесуальні документи на електронні адреси, але відповідач не звертався до суду подібними заявами в рамках справи, яка розглядається. Також, матеріали справи містять оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу із зазначенням дати вручення 26 травня 2022 року, але дане повідомлення не містить підпису отримувача. Відповідач наголошує, що ніколи не отримував від суду жодної кореспонденції по справі, яка була нібито направлена судом через засоби поштового зв`язку (Укрпошта). Відсутні докази того, що відповідач отримував копію позовної заяви із додатками та ухвалу про відкриття провадження. Таким чином, враховуючи те, що відповідач не отримував жодного процесуального документу, копії позовної заяви із додатками то відповідно був позбавлений свого права на надання суду своїх заперечень на позовну заяву та заперечень щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу. У своєму рішенні від 17 березня 2023 року, при обґрунтуванні стягнення з відповідача витрат на правову допомогу та витрат пов`язаних з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи, суд зазначає, що сума в розмірі 8 500 грн є співмірною, обґрунтованою та підтвердженою, але дане твердження суду не відповідає дійсності. За своєю категорією справа про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію та відсутність в матеріалах справи доказів щодо розміру витрат на правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже цей розмір не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та співмірності. Позивачем не заявлено клопотання про виклик свідків, призначення експертизи, залучення спеціаліста або перекладача, вчинення інших додаткових процесуальних дій. Більше того як зазначено в ухвалі про відкриття провадження у справі від 14 квітня 2022 року, справу прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Вартість послуг, заявлених позивачем, є суттєво завищеною, необґрунтовано високою, не відповідає ринковим цінам за аналогічні послуги та не відповідає критерію розумності та співмірності зі складністю і тривалістю справи. Отже, враховуючи все викладене, з огляду на необґрунтованість обсягу робіт і часу, витраченого адвокатом на виконання дій, пов`язаних із розглядом справи № 754/772/22, неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу зі складністю виконаної роботи, непропорційність розміру витрат до предмета спору, а також те, що суд першої інстанції позбавив відповідача права на надання відповідачем суду своїх пояснень та заперечень, як на позовну заяву так і на вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу, ТОВ «ЮК «Дія Актив» вважає, що задоволений судом першої інстанції розмір витрат на правничу допомогу, в сумі 8 500 грн., є необґрунтованим, завищений, неспівмірний зі складністю виконаних робіт та непропорційний до предмету спору.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує про те, що суд вірно встановив, що відповідач завчасно отримав судову повістку та інші документи по справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Посилання представника відповідача на відсутність у повідомленні про вручення поштового відправлення підпису отримувача є необґрунтованими. Позивач також зазначає, що до правової (правничої) допомоги належать, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру тощо. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). У розумінні положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання, на її думку, вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги до суду не заявлялося, докази на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам не подавались, а відповідно у суду першої інстанції не було повноважень з власної ініціативи зменшувати суми судових витрат на професійну правову допомогу на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК України. З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції цілком правильно стягнув з відповідача витрати на оплату правничої допомоги в повному обсязі, а доводи останнього побудовані на хибному трактуванні норм процесуального права.

У відповіді на відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ЮК «Дія-Актив» заперечувало щодо прийняття відзиву ОСОБА_1 , поданого представником Белінським В.А . Заперечення обґрунтовані тим, що до відзиву на апеляційну скаргу представником позивача, було додано, окрім іншого, копію ордеру серія BO № 1029675 від 28 грудня 2021 року, який виданий на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 27 грудня 2021 року. Матеріали справи містять копію договору про надання правової допомоги від 27 грудня 2021 року (аркуш справи 43-44, т. 1). Відповідно до п. 5.1 зазначеного договору строк дії договору був визначений до 31 грудня 2022 року, при цьому, положення даного договору не містять погодження сторонами умови щодо продовження дії вказаного договору. Враховуючи зазначене, оскільки строк дії договору про надання правової допомоги від 27 грудня 2021 року припинив свою дію 31 грудня 2022 року, то відповідно повноваження представника позивача - адвоката Белінського В.А. є також припиненими. Оскільки відзив підписаний неуповноваженим представником та не підписаний позивачем, то відповідно має бути повернутий позивачу.

Апеляційний суд не може взяти до уваги зазначені доводи відповідача з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції інтереси позивача представляє адвокат Белінський В.А. на підставі ордеру серії ВО №1029675, виданого на підставі договору від 27 грудня 2021 року про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 5.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2022 року або до моменту розірвання договору.

Відповідно до п. 5.2 договору після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновленим на той самий строк та на тих же умовах. При цьому кожна сторона має право його розірвати, попередивши про це іншу сторону за 5 календарних днів до дати розірвання договору.

Матеріали справи не містять доказів, що договір про надання правової допомоги від 27 грудня 2021 року розірваний сторонами.

В матеріалах справи міститься акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 22 березня 2023 року до договору від 27 грудня 2021 року про надання правової допомоги, який підписаний сторонами договору, а саме позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Белінським В.А. вже після закінчення строку, визначеного п. 5.1 договору. Зазначене свідчить про те, що у відповідності до погоджених між сторонами умов, а саме відповідно до п. 5.2 договору про надання правової допомоги сторони продовжують виконувати умови договору, а, відтак, і строк дії договору є поновленим.

Враховуючи зазначене, доводи відповідача про те, що відзив поданий неуповноваженим представником є необґрунтованими.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що 05 липня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис № 15447, відповідно до якого ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором № UP 1054045 від 18 лютого 2020 року, укладеним ТОВ «УКРПОЗИКА». Строк платежу за кредитним договором настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20 березня 2020 року по 11 березня 2021 року. Сума заборгованості складає 9 307 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 8 400 грн.; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 907 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 650 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 9 957 грн.

Рішення суду в частині задоволеної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не оскаржується, а, відтак, не переглядається судом апеляційної інстанції.

Ухвалюючи рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача, понесених останнім витрат на правовому допомогу в розмірі 8 500 грн., суд першої інстанції виходив з того, що витрати позивача на зазначену суму є співмірними, обґрунтованими та підтвердженими.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч. 2, 8 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції інтереси позивача представляв адвокат Белінський В.А. на підставі ордеру серії ВО №1029675 та договору про надання правової допомоги від 27 грудня 2021 року.

У Додатковій угоді № 1 від 27 грудня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 27 грудня 2021 року сторони визначили, що клієнт оплачує понесені витрати необхідні для виконання послуг (судовий збір, вартість проведення експертне та оплату вартості висновків фахівців, поштові витрати, витрати пов`язані з прибуттям до суду транспортні витрати, тощо). Оплата послуг адвоката за цим договором здійснюється протягом одного місяця після закінчення розгляду справи в суді та набрання законної сили судовим рішенням за наслідками її розгляду (п. 1-2).

На підтвердження надання позивачу правничої допомоги в матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги від 27 грудня 2021 року, укладений між позивачем і адвокатом Белінським В.А.; протокол погодження договірної ціни до вказаного договору; додаткова угода № 1 від 27 грудня 2021 року до договору про надання правової допомоги від 27 грудня 2021 року; акт приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25 січня 2022 року до договору від 27 грудня 2021 року.

Відповідно до акту приймання - передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 25 січня 2022 року до договору від 27 грудня 2021 року позивачу були надані послуги на суму 8 500 грн., а саме: написання та направлення (надіслання) заяви про забезпечення позову; написання та направлення (надіслання) позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса; написання тa направлення (надіслання) заяви про надання інформації (документів), клопотань про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, видачу, надіслання копій документів виконавчого провадження; написання та направлення (надіслання) клопотання про витребування доказів; 5) написання та направлення (надіслання) заяви про розподіл судових витрат.

Таким чином, адвокат Белінський В.А. надав, а позивач ОСОБА_1 отримав надані послуги з правової допомоги на загальну суму 8 500 грн. Зазначена сума підтверджена належними та допустимими доказами, наведеними вище.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У статті 137 ЦПК України зазначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 квітня 2022 року Деснянським районним судом міста Києва відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Пунктом 6 резолютивної частини ухвали зазначено, що відповідач має право у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у порядку, передбаченому ст. 178, 191 ЦПК України. Одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Відповідно до супровідного листа Денснянського районного суду міста Києва від 18 квітня 2022 року копію ухвали від 14 квітня 2022 року про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками було направлено відповідачу ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» на його офіційну юридичну адресу: вул. Сурикова, 3А, м. Київ. (а.с.123, т.1).

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив» отримало копію ухвали про відкриття провадження у справі та примірник позовної заяви 26 травня 2022 року (а.с. 129, т. 1).

Відтак, будучи обізнаним про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідач не скористався своїм правом щодо подачі відзиву, а також заперечень щодо співмірності, недоцільності чи необґрунтованості витрат на правову допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі про те, що він не отримував жодного процесуального документу від суду першої інстанції, спростовуються наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке адресоване саме відповідачу та містить дату вручення такого поштового відправлення. Жодними доказами відповідач зазначене не спростовав.

Враховуючи викладене, суд дійшов обґрунтованого висновку, що послуги на суму 8 500 грн. є співмірними, обґрунтованими та належним чином підтвердженими позивачем та підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, доводами апеляційної скарги зазначене не спростовано, що у відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України є підставою до залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Дія-Актив» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 17 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 15 вересня 2023 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.