Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3063/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі - головуючий - суддя Левко Т.Ю., секретар судового засідання - Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду передано цивільну справу за вказаним позовом.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Черна Берегівського району померла бабуся позивачки - ОСОБА_5 . Останнім зареєстрованим і фактичним постійним місцем її проживання було АДРЕСА_1 . На день відкриття спадщини до складу сім`ї ОСОБА_6 входили позивачка, її онука, та двоє її дітей. Позивачка з дітьми фактично постійно проживала разом із ОСОБА_5 до дня її смерті та ця адреса є адресою реєстрації їх місця проживання. Чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - помер раніше, ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Черна Виноградівського (Берегівського) району Закарпатської області. Майно, що ввійшло до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 , набуто нею у власність в цілому шляхом одноосібного успадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_7 , з яким вони фактично проживали до дня його смерті разом. Однак, за життя ОСОБА_8 не оформила перехід права власності та не отримала правовстановлюючих документів та майно та не зареєструвала право власності на нерухоме майно у державному реєстрі. Ця обставина є причиною неможливості оформлення спадщини після смерті ОСОБА_6 у нотаріальному порядку. Право власності, набуте шляхом успадкування, можливо захистити в судовому порядку шляхом його визнання. До складу спадщини, яка відкрилася на день смерті ОСОБА_5 ввійшли: житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 ; право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СВАТ ім.Шевченка розміром 0,80 в умовних кадастрових гектарах вартістю 9062 грн, що посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН№169224, виданого на ім`я ОСОБА_7 на підставі Рішення Виноградівської РДА від 12.07.2004 №250, Сертифікат зареєстровано 10.08.2004 у Книзі реєстрації сертифікатів під №946.

За життя ОСОБА_8 залишила заповіт, посвідчений 16.06.2006 секретарем виконавчого комітету Чернянської сільської ради. За змістом заповіту, ОСОБА_8 заповіла усе своє майно доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є матір`ю позивачки. У шестимісячний строк ОСОБА_2 , спадкоємець за заповітом, відмовилася від прийняття спадщини за заповітом, про що склала письмову заяву, посвідчену старостою села Черна Берегівського району 13.01.2023. Відкрилося спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом стали діти ОСОБА_6 - мати позивачки, ОСОБА_2 , тітка позивачки, ОСОБА_4 , та дядько позивачки, ОСОБА_3 .

У свою чергу, спадкоємці першої черги за законом також відмовилися від прийняття спадщини за законом на користь спадкоємця за законом іншої черги - онуки спадкодавця - на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що оформили письмовими заявами, посвідченими старостою села Черна Берегівського району 13.01.2023.

Позивач вважає себе спадкоємцем четвертої черги за законом як онука спадкодавця, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Також може входити і до п`ятої черги спадкування за законом як онука спадкодавця. Позивачка, спадкоємець за законом четвертої черги, на користь якої спадкоємці за законом першої черги відмовилися від прийняття спадщини, - прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на день відкриття спадщини. Позивачка стверджує, що доглядала за бабусею багато років.

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 до суду подані письмові заяви, у якій відповідачі просять розглядати справу без їх участі, заявили про визнання позову та відсутність заперечень проти задоволення його вимог.

Відповідач ОСОБА_3 не з`явився на судовий розгляд справи, суд отримав зворотне повідомлення про вручення судової повістки про виклик. Причин неявки суду не повідомлено, заяв не надходило. Відзив не подано. Судовий розгляд справи проведено без участі відповідача ОСОБА_3 .

Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши подані письмові докази, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та які мають юридичне значення для вирішення порушеного перед судом питання, суд вирішив наступне.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку, що правовідносини, що виникли, врегульовані ЦК України (2003 р.).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За ч.1 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За ч.2 ст.1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

За ст.ст.1264, 1265 ЦК України, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

За ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Черна Берегівського району померла ОСОБА_5 . Останнім зареєстрованим і фактичним постійним місцем її проживання було АДРЕСА_1 . (а.с.5, 12).

ОСОБА_5 є бабусею позивачки ОСОБА_1 (а.с.16-18).

За життя ОСОБА_8 залишила заповіт, посвідчений 16.06.2006 секретарем виконавчого комітету Чернянської сільської ради. За змістом заповіту, ОСОБА_8 заповіла усе своє майно доньці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6-7, 16-18)

Чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - помер раніше, ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Черна Виноградівського (Берегівського) району Закарпатської області.(а.с.4)

Суд на підставі наявних у справі доказів констатує, що майно, що ввійшло до складу спадщини після смерті ОСОБА_6 , набуто нею у власність в цілому шляхом одноосібного успадкування після смерті її чоловіка ОСОБА_7 , з яким вони фактично проживали до дня його смерті разом. Однак, за життя ОСОБА_8 не оформила перехід права власності та не отримала правовстановлюючих документів та майно та не зареєструвала право власності на нерухоме майно у державному реєстрі.

Таким чином, до складу спадщини, яка відкрилася на день смерті ОСОБА_5 ввійшли: житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , інвентаризаційною вартістю 325291 грн, загальна корисна площа 172,5 кв.м., в тому числі житлова - 64,4 кв.м. На земельній ділянці знаходяться : житловий будинок літ.А, літня кухня літ.Б, сарай літ.В, сарай літ.Г, вбиральня літ.Д., сарай літ.Е, ворота №1, огорожа №2, колодязь №3, тротуар №І. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 житловий будинок зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською РДА від 20.03.2001 згідно розпорядження голови Виноградівської РДА №139 (а.с.20-25);

право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СВАТ ім.Шевченка розміром 0,80 в умовних кадастрових гектарах вартістю 9062 грн, що посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН№169224, виданим на ім`я ОСОБА_7 на підставі Рішення Виноградівської РДА від 12.07.2004 №250, Сертифікат зареєстровано 10.08.2004 у Книзі реєстрації сертифікатів під №946. (а.с.26).

Встановлено, що у шестимісячний строк ОСОБА_2 , спадкоємець за заповітом, відмовилася від прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , про що склала письмову заяву, посвідчену старостою села Черна Берегівського району 13.01.2023. (а.с.8). Відкрилося спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом стали діти ОСОБА_6 - мати позивачки, ОСОБА_2 , тітка позивачки, ОСОБА_4 , та дядько позивачки, ОСОБА_3 .

У свою чергу, спадкоємці першої черги за законом, діти спадкодавця, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також відмовилися від прийняття спадщини за законом на користь спадкоємця за законом іншої черги, онуки спадкодавця, - на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що оформили письмовими заявами, посвідченими старостою села Черна Берегівського району 13.01.2023.(а.с.9-11).

Суд встановив, що на день відкриття спадщини до складу сім`ї ОСОБА_6 входили позивачка (онука спадкодавиці), та двоє її дітей. Позивачка з дітьми фактично постійно проживала разом із ОСОБА_5 до дня її смерті, та ця адреса є адресою реєстрації їх місця проживання, що підтверджено Довідкою №13 від 03.01.2023, виданою Виконавчим комітетом Королівської селищної ради Закарпатської області (а.с.12). Отже, позивачка як спадкоємець четвертої черги за законом, на користь якої спадкоємці першої черги за законом відмовилися від прийняття спадщини - прийняла спадщину, що відкрилася на день смерті ОСОБА_5 , на підставі ст.1268 ЦК України. Відтак, успадкувала майно, що ввійшло до складу спадщини.

Суд погоджується, що відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця ОСОБА_5 є об`єктивною перешкодою для оформлення спадщини у нотаріальному порядку. Чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на майно за померлою особою. Право власності, набуте шляхом успадкування, можливо захистити в судовому порядку шляхом його визнання на підставі ст.392 ЦК України.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК).

За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Для подальшого утримання та збереження майна необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого способу, окрім визнання права власності на вказаний житловий будинок в судовому порядку, не існує.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, та відповідних їм норм цивільного законодавства суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих доказів, які оцінені судом як належні, допустимі, достовірність яких не викликала у суду сумнівів, та сукупність яких є достатньою, - вирішив, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в цілому на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 , інвентаризаційною вартістю 325291 грн, загальна корисна площа 172,5 кв.м., в тому числі житлова - 64,4 кв.м. На земельній ділянці знаходяться : житловий будинок літ.А, літня кухня літ.Б, сарай літ.В, сарай літ.Г, вбиральня літ.Д., сарай літ.Е, ворота №1, огорожа №2, колодязь №3, тротуар №І.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності в цілому на Право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності СВАТ ім.Шевченка розміром 0,80 в умовних кадастрових гектарах вартістю 9062 грн, що посвідчено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) РН№169224, виданим на ім`я ОСОБА_7 на підставі Рішення Виноградівської РДА від 12.07.2004 №250, Сертифікат зареєстровано 10.08.2004 у Книзі реєстрації сертифікатів під №946.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийТ. Ю. Левко