Справа № 212/8236/19
У Х В А Л А

25 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Козлов Д. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу , -

В С Т А Н О В И В :

08 жовтня 2019 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області був виданий судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.09.2016 по 31.08.2019 в сумі 3422,09 грн., суму індексу інфляції у розмірі 130,49 грн., 3% річних у розмірі 68,48 грн. Також стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» витрати по сплаті судового збору в розмірі 69,05 грн. з кожного.

20 вересня 2023 року на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування вказаного судового наказу. Зазначає, що вона не погоджується із сумою заборгованості, заявником надмірно завищена сума існуючої заборгованості за спожиті послуги. На підставі переліченого просить суд скасувати судовий наказ. Також просить поновити строк для звернення до суду з заявою про скасування судового наказу. В обґрунтування клопотання про поновлення строку зазначає, що копію судового наказу вона не отримувала. В період з дати винесення судового наказу та до дня подання заяви про його існування не могла реалізувати свої процесуальні права через дію карантинних обмежень внаслідок пандемії COVID-19, а з 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Суд, розглянувши матеріали справи, приходить наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Згідно із ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

З матеріалів справи вбачається, що 08 жовтня 2019 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено судовий наказ про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлокомцентр» заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01.09.2016 по 31.08.2019 в сумі 3422,09 грн., суму індексу інфляції у розмірі 130,49 грн., 3% річних у розмірі 68,48 грн., та витрат по сплаті судового збору в розмірі 69,05 грн. з кожного.( а.с.23).

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копії судового наказу були отримані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 15.01.2020 року (а.с.26-27).

Відповідно до ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

У поданій заяві про скасування судового наказу ОСОБА_1 зазначає, що копію судового наказу вона не отримувала взагалі, та про його існування дізналась 06 вересня 2023 року на сайті «Судова влада», однак, у матеріалах справи міститься єдиний і належний доказ отримання боржницею копії судового наказу - це рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 15.01.2020 року. Тому перебіг строку для подання заяви про скасування судового наказу розпочався 16.01.2020 року.

Надаючи оцінку наявному в матеріалах справи повідомленню про вручення поштового відправлення, суд бере до уваги Правила надання послу поштового зв`язку, затверджені постановою КМ України від 05.03.2009 № 270, які передбачають порядок вручення рекомендованих поштових відправлень та за змістом яких перевірка документів, що посвідчують особу адресата (фізичну особу), особу, яка одержує поштове відправлення замість такого адресата, родинні зв`язки з адресатом, а також належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення покладено на працівників поштового зв`язку.

Добросовісне виконання працівниками оператора поштового зв`язку акціонерного товариства «Укрпошта» своїх службових обов`язків, у цьому випадку, презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №1519/2-4031/11 та від 24 травня 2021 року у справі №565/875/19.

Суд критично оцінює твердження ОСОБА_1 про те, що вона не отримувала взагалі, та про його існування дізналась 06 вересня 2023 року на сайті «Судова влада», оскільки згідно п.4 ч.1 ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є судові накази, а відповідно до п.3 ч.6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, копії судового наказу були отримані боржниками 15.01.2020 року. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не містить відомостей про те, що поштову кореспонденцію було вручено за довіреністю іншій особі, ніж тій, яка зазначена адресатом в повідомленні.

Заява про скасування судового наказу, яка подана ОСОБА_1 , надійшла до суду 20.09. 2023 року з пропуском визначеного ч. 1 ст. 170 ЦПК України строку.

Згідно з ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У кожному випадку, суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, поважними причинами пропуску строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

За змістом статей 81, 127 ЦПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Стосовно твердження ОСОБА_1 про поважність пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу через дію карантинних обмежень внаслідок пандемії COVID-19, то суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який неодноразово продовжувався. Копія судового наказу була отримана ОСОБА_1 15.01.2020 року, тобто процесуальний строк для подання заяви про скасування судового наказу почався з 16 січня 2020 року, та останнім днем подання заяви про скасування судового наказу є 30 січня 2020 року.

Стосовно твердження ОСОБА_1 про поважність пропущеного строку для подання заяви про скасування судового наказу у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, то суд зазначає, що на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Тобто воєнний стан в України було введено більш ніж через два роки з моменту отримання боржником копії судового заказу.

Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення до суду із заявою про скасування судового наказу ОСОБА_1 не надала, таким чином суд дійшов висновку про відсутність підстав для його поновлення.

Право доступу до правосуддя, не є абсолютним, а його реалізація має відбуватися із дотриманням процесуального строку, що забезпечує юридичну визначеність та остаточність судового рішення.

За змістом ч. 2 ст. 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи наведене, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 171 ЦПК України, суд приходить до переконання, що зазначена заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171, 260 ЦПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку для скасування судового наказу - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі №212/8236/19 (провадження №2-н/212/1445/19) - повернути боржнику.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга буде подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Ухвалу складено та підписано 25 вересня 2023 року.

Суддя Козлов Д.О.