Провадження № 2/761/7566/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

за участі

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

представника третьої особи: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дітей, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 24.05.2023 року надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах з врахуванням заяви від 07.06.2023 року позивач просить: зобов`язати відповідача не чинити перешкод у вихованні дітей та визначити способи участі позивача у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким чином:

-побачення у понеділок та четвер з 17.00 год до 19.00 год. в присутності матері біля проживання дітей (діти зареєстровані там де і мати за адресою: АДРЕСА_1 );

-необмежене спілкування з дітьми особисто засобами телефонного зв`язку.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою та від шлюбу сторони мають малолітніх дітей. Як зазначає позивач, після розірвання шлюбу діти проживають разом з матір`ю. При цьому, позивач посилається на те, що участь батька у вихованні дітей між батьками досягнута не була. Відповідачка чинить йому перешкоди у вихованні дітей, що порушує його право як батька на спілкування із дітьми, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.

27.06.2023 року до суду надійшов відзив відповідача на заявлені вимоги в якому відповідач просить відмовити в задоволенні заявлених вимог. Як зазначає відповідач, шлюб між сторонами розірвано. Діти не можуть залишатися з батьком наодинці, оскільки вони були свідками застосування домашнього насилля з боку батька по відношенню до матері. Також відповідач зазначає, що вона не чинила перешкод в спілкуванні з дітьми. Позивач не надав доказів на підтвердження тієї обставини, що йому чиняться перешкоди в спілкуванні з дітьми. У дітей відсутні засоби телефонного зв`язку, тому вони не мають можливості спілкуватись з батьком засобами телефонного зв`язку.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В подальшому, позивач погодився з тим графіком зустрічей, який визначений третьою особою у висновку.

Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що вона не чинить перешкоди в спілкуванні батька з дітьми. Однак суду повідомила, що у випадку задоволення позовних вимог, вона не заперечуватиме проти встановлення графіку спілкування батька з дітьми за висновком третьої особи.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила встановити дні спілкування, згідно з їх висновком.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, врахувавши їх процесуальні заяви, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4) ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 141 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

При цьому, згідно з ч.1 ст. 150 та ч.ч.1, 3 ст. 151 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Положеннями ст. 157 СК України, серед іншого, визначено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Водночас, відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Положеннями ч.4 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2013 року.

У сторін під час перебування в шлюбі народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як пояснив позивач в судовому засіданні, діти на даний час проживають з матір`ю. Вказану обставину відповідач не заперечувала.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 05.06.2023 року (справа №761/12423/23-ц) було розірвано шлюб між сторонами.

Так, ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 6 вказаної Конвенції, держави-учасниці визнають, що кожна дитина має невід`ємне право на життя. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину (ст. 19 Конвенції про права дитини) .

За принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 р., дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Одним із завдань Сімейного кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1).

Відповідно до Конвенції ООН про права дитини діти мають право на належне спілкування та допомогу.

Дані гарантії закріплені і в інших нормативних документах щодо охорони дитинства.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Позивач не надав суду доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідач чинить йому перешкоди в спілкуванні з дітьми.

Частиною 5 ст.19 СК України визначено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно Висновку Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 01.09.2023 року №109-5269, Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, рекомендує визначити наступні способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у такому порядку:

-кожної неділі з 12:00 години до 17:00 години;

-в інший час - за погодженням з матір`ю дітей.

Сторони погодились на встановлення саме такого порядку спілкування батька з дітьми.

Суд вважає, що порядок спілкування батька з дітьми, який визначений службою у справах дітей узгоджується з вимогами чинного законодавства, відповідає інтересам дітей та обставинам справи, враховує інтереси дітей, їх вік, стан їх здоров`я. Суду не надано доказів, що діти негативно відносяться до батька.

Суд також вважає, що вказаний порядок зустрічі позивача з дітьми не призведе до порушення прав останнього, прав відповідача по справі.

Приймаючи до уваги вимоги чинного законодавства та оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що визначення способу участі у вихованні та спілкуванні дітей з батьком у формі встановлення порядку спілкування та проведення спільного відпочинку відповідає інтересам дітей та вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги вік дітей, особливості їх розвитку та відпочинку, суд вважає за доцільне визначити способи участі у спілкуванні та вихованні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з батьком ОСОБА_1 наступним чином:

-кожної неділі з 12:00 години до 17:00 години в присутності матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 біля місця проживання дітей;

-в інший час - за погодженням з матір`ю дітей.

Суд не вбачає підстав для стягнення з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу, оскільки позивач не надала суду доказів що їй була надана професійна правнича допомога.

Керуючись ст. ст. 19, 159, 257, 263 СК України, Законом України "Про охорону дитинства", Конвенцією ООН про права дитини, Декларацією прав дитини, ст.ст. 77-81,141, 263, 265, 280-283, 287 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі батька у вихованні дітей - задовольнити частково.

Визначити способи участі батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступним чином:

-кожної неділі з 12:00 години до 17:00 години в присутності матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 біля місця проживання дітей;

-в інший час - за погодженням з матір`ю дітей.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 21 вересня 2023 року

Суддя: Н.Г. Притула