КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
провадження №22-ц/824/3109/2023 Головуючий суддя: Олійник В.І.
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

20 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Габрєва Віталія Валерійовича - представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Служби безпеки України про захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Габрєв В.В. - представник

ОСОБА_2 09 лютого 2022 року здав на пошту апеляційну скаргу з пропуском строку на апеляційне оскарження, в якій просить його поновити, як пропущений з поважних причин.

Зазначав, що представник ОСОБА_2 , адвокат Габрєв В.В. уже звертався до Київського апеляційного суду із апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07.09.2021 року.

Так, ухвалою Київського апеляційного суду від 02.12.2021 року задоволено клопотання Габрєва В.В. , діючого в інтересах ОСОБА_2 та поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року. Також, вказаною ухвалою апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

Вказував, що як вбачається з матеріалів справи, копію вищезазначеної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, судом направлено засобами електронного зв`язку на адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також зазначав, що пізніше йому стало відомо, що 20.01.2022 року ухвалою Київського апеляційного суду апеляційну скаргу Габрєва В.В. , діючого в інтересах ОСОБА_2 , визнано неподаною та повернуто скаржнику, однак ним не отримано жодної копії ухвали Київського апеляційного суду від 02.12.2022 року, що зокрема підтверджується і тим, що він звернувся до суду із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги додатком до якої була квитанція про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків, а саме: надати докази поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Копія ухвали направлялась представнику позивача за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі 30 червня 2022 року, проте 10 серпня 2022 року конверт повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 239). Також, 01 серпня 2022 року ухвала направлялась на електронну адресу представника позивача, зазначену в апеляційній скарзі, що підтверджується звітом про направлення (а.с. 238).

Згідно супровідного листа від 19 серпня 2022 року, копія ухвали Київського апеляційного суду від 30 червня 2022 року вдруге направлялась на поштову адресу Габрєва В.В. , проте конверт до суду не повернувся. 22 серпня 2022 року копія ухвали направлялась і на електронну адресу представника позивача, що підтверджується звітом про направлення (а.с.240, 241).

Відповідно до супровідного листа від 03 серпня 2023 року, копія ухвали Київського апеляційного суду від 30 червня 2023 року втретє направлялась на поштову адресу Габрєва В.В. - представника ОСОБА_2 та була отримана ним 16 серпня 2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 244). Також, вказану ухвалу апеляційного суду було направлено на електронну адресу представника позивача, що підтверджується звітом про направлення вихідної кореспонденції Київського апеляційного суду (а.с. 243).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Апеляційний суд доходить висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження враховуючи наступні підстави.

ЄСПЛ у справах «Салов проти України», п. 93, «Сутяжник» проти Росії», п. 38 підкреслює, що відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Зокрема, під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE,

№ 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE,

№ 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до пунктів другого та шостого частини другої статті 43, частини першої статті 44 ЦПК України, учасники справи та їх представники зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії встановлені судом та добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини зазначає, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що на день постановлення ухвали Габрєв В.В. - представник ОСОБА_2 не виконав вимоги ухвали та не надав суду жодних доказів неможливості їх усунути, суд не може вирішити питання про відкриття провадження, та виходячи з вимог ст.ст. 185, 358 ЦПК України, йому слід відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Враховуючи ст. ст. 185, 358 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Габрєва Віталія Валерійовича - представника ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 07 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Служби безпеки України про захист честі, гідності та спростування недостовірної інформації.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: