Ухвала

19 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 308/8538/21

провадження № 61-13600ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2023 року у складі судді: Дегтяренко К. С., та постанову Закарпатського апеляційного суду від 24 липня 2023 року у складі колегії суддів: Кожух О. А., Кондора Р. Ю., Куштана Б. П., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, у якому просив стягнути з ОСОБА_1 та приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» солідарно майнову шкоду у розмірі 218 845,23 грн та моральну шкоду у розмірі 150 000,00 грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10 000 грн відшкодування моральної шкоди. У іншій частині позовних вимог відмовлено.Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 24 липня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2023 року змінено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 40 000,00 грн відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 12 вересня 2023 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 24 липня 2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і залишити позов без розгляду.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).

Ціна позову у цій справі становить 368 845,23 грн і не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа має для нього виняткове значення, оскільки він є пенсіонером, не працює, не має вкладів та інших активів у банках, окрім пенсії, не має будь-яких інших джерел існування, тобто не має достатніх джерел для відшкодування шкоди у розмірі 40 000,00 грн, які постановив стягнути апеляційний суд. Пенсія є єдиним джерелом існування відповідача, її вистачає лише на покриття потреб, що необхідні для утримання сім`ї, оплати комунальних послуг та лікування дружини, яка хворіє на цукровий діабет та гіпертонічну хворобу. Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує та не надає доказів чому справа має виняткове значення для нього. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка її подала, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для відповідача.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Вказівка в резолютивній частині постанови Закарпатського апеляційного суду від 24 липня 2023 року про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 березня 2023 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 24 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков