Ухвала

13 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 758/9543/20

провадження № 61-13020 ск 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Бєловим Андрієм Георгійовичем, на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бернер Експо», Фонд державного майна України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозов Геннадій Вікторович, про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

1. У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

2. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2020 року відкрито провадження в цій справі.

3. В лютому 2022 року Подільська окружна прокуратура міста Києва звернулася до суду з клопотанням про зупинення провадження в цій справі до набрання законної сили рішенням Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/12211/21.

4. У жовтні 2022 року Фонд державного майна України звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження в цій справі до набрання законної сили рішенням Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/12211/21.

5. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року клопотання Подільської окружної прокуратури міста Києва та Фонду державного майна України про зупинення провадження у справі задоволено. Провадження в цій справі зупинено до набрання законної сили рішенням Подільського районного суду міста Києва у справі № 758/12211/21 за позовом Подільської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гілка», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бернер Експо», ОСОБА_1 , треті особи: Державне підприємство «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Поліщук В. М., про визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації та витребування майна.

6. Постановою Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником Бєловим А. Г. , залишено без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року - без змін.

7. У вересні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана його представником - адвокатом Бєловим А. Г., на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення.

8. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

9. Так, відповідно до пункту 14 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

10. Частиною першою статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень, встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

11. Отже, ухвала суду першої інстанції щодо зупинення провадження не віднесена до переліку ухвал, які можуть бути оскаржені в касаційному порідку, а постанова апеляційного суду за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі не може бути переглянута судом касаційної інстанції, оскільки не є постановою суду апеляційної інстанції, ухваленою за результатами апеляційного перегляду справи за скаргою на рішення суду, а відповідна ухвала місцевого суду переглядалася в апеляційному порядку на підставі пункту 14 частини першої статті 353 ЦПК України, який відсутній в переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх апеляційного перегляду згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

12. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Гарсія Манібардо проти Іспанії» від 15 лютого 2000 року зазначено, що спосіб, у який стаття 6 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. ЄСПЛ зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом першим статтею 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12 липня 2001 року у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини»).

13. Системне тлумачення статей 353, 389 ЦПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

14. Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на касаційне оскарження деяких ухвал місцевого суду (та постанов суду апеляційної інстанції за результатами їх перегляду) окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на оскарження таких ухвал місцевого суду (та постанов суду апеляційної інстанції за результатами їх перегляду) взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення у справі.

15. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

16. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

17. Згідно з положенням частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

18. Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

19. Помилкове зазначення в постанові Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для касаційного перегляду оскаржуваного судового рішення, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на розгляд її справи судом, встановленим законом.

20. Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України, тому не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Бєловим Андрієм Георгійовичем, на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Науково-дослідний, виробничий агрокомбінат «Пуща-Водиця», треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бернер Експо», Фонд державного майна України, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Морозов Геннадій Вікторович, про визнання права власності.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ І. В. Литвиненко

/підпис/ Є. В. Петров