Справа № 610/182/22
№ 2/183/3528/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 серпня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря судових засідань Краснянської Д.О.,
розглянувши, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Балцем», третя особа: Головне управління Держпраці у Харківській області, про стягнення заборгованості по заробітній платі, -

у січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Балцем», третя особа: Головне управління Держпраці у Харківській області, в якому просить стягнути заборгованість по заробітній платі за період з 01 вересня 2021 року по 01 грудня 2021 року, в тому числі грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки, загалом в сумі 25 813,12 гривні.
В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що з 26 січня 2021 року по 01 грудня 2021 року позивачка працювала у ПрАТ «Балцем» на посаді завантажувача сушильних барабанів 3-го розряду в цеху помелу цементу.
З 01 вересня 2021 року по момент її звільнення, заробітна плата позивачці не виплачувалася, внаслідок чого утворилася відповідна заборгованість. Також з нею не проведено повного розрахунку при звільненні, а саме: не виплачено заробітну плату та компенсацію за невикористану відпустку.
ОСОБА_1 неодноразово усно зверталася до відповідача з вимогою виплатити заробітну плату та провести остаточний розрахунок при звільненні, однак ніяких дій з боку відповідача з цього приводу вчинено не було, також відповідачем не було видано довідки про розмір заборгованості.
17 січня 2022 року позивачкою на адресу відповідача направлено заявою, з проханням:
- надати обґрунтування підстав затримки у виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку, а також не проведення повного розрахунку при звільненні;
- в найкоротші строки здійснити з нею повний розрахунок, провівши виплату нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за період з «01» вересня 2021 року по «02» грудня 2021 року, грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки, середнього заробітку за час затримки рахунку, компенсацію за час затримки у виплаті середньої заробітної плати з урахуванням індексу зростання цін, та інші виплати, які підлягали виплаті під час звільнення;
- надати у вигляді довідки інформацію про нараховані, виплачені та не виплачені суми при звільненні, з повним помісячним та поденним розшифруванням кожної позиції (виокремленням різних складових);
- видати довідку про загальну суму заборгованості по виплаті заробітної плати, довідку про середній заробіток (середньоденний та середньомісячний), інформацію про кількість днів невикористаної відпустки та про розмір нарахованої при звільненні грошової компенсації за всі дні невикористаної відпустки, завірену належним чином копію наказу про прийом на роботу, завірену належним чином копію наказу про звільнення з роботи, оформлену належним чином виписку з колективного договору.
20.01.2022 року ОСОБА_1 отримала у відповідь на свою заяву лист від відповідача за вих. № 151/БАЛЦЕМ-32/22 від 19.01.2022року, згідно якого їй надано довідку про доходи за вересень 2021 року грудень 2021 року, копію наказу про прийняття на роботу та копію наказу про припинення трудового договору.
Однак, вказаний лист та додані до нього матеріали не містять інформації про суму заборгованості по заробітній платі або окремої довідки про суму невиплаченої заробітної плати, про розмір якої вказано у розрахунковому листі за грудень 2021 року, що позбавило позивачку додати відповідні докази до позовної заяви.
Позивачкою з Пенсійного фонду України отримано довідку за Формою ОК-7, згідно якої вбачається те, що внески відповідачем станом на дату отримання довідки сплачено по вересень 2021 року.
У розрахунковому листі за грудень 2021 року вказано, що борг за підприємством на кінець місяця становить 25 813,12 грн., з яких компенсація відпустки 5 116,20 грн.
Зазначену суму заборгованості ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача, а також покласти на нього судові витрати.
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області відкрито спрощене позовне провадження по справі (а.с. 26).
Згідно з розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 року № 11/0/9-2 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальна підсудність судових справ Балаклійського районного суду Харківської області була змінена та визначена за Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області (а.с. 34).
Протоколом автоматизованого розподілу судової справі між суддями від 08.06.2023 року головуючою суддею по справі призначено Сороку О.В. (а.с. 36).
Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 червня 2023 року прийнято цивільну справу до свого провадження (а.с. 37).
В судове засідання позивачка не з`явилась, звернулась до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, одночасно позов підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Представник відповідача відзив на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився, був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причина неявки суду не відома, а тому у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд з погодження позивача, провів заочний розгляд справи, за наявними у справі доказами.
Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, його неявка не перешкоджає розгляду справи.
На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
З 26 січня 2021 року по 01 грудня 2021 року позивачка працювала у ПрАТ «Балцем» на посаді завантажувача сушильних барабанів 3-го розряду в цеху помолу цементу, про що свідчать записи у розділі «Відомості про роботу» трудової книжки, виданої на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 10-11), а також наказ № 472/21-З про припинення трудового договору від 01.12.2021 року (а.с. 12).
Також, згідно даного наказу встановлено, що на момент звільнення позивачки у неї наявні 15 днів невідбутої відпустки, які підлягають компенсації.
Згідно розрахункового листа за грудень 2021 року вказано, що борг за підприємством перед працівницею ОСОБА_1 на кінець місяця становить 25 813,12 гривень, з яких компенсація за невикористану відпустку 5 116,20 гривень (а.с. 13).
17 січня 2022 року позивачкою на адресу відповідача направлено заяву про виплату нарахованої, але не сплаченої заробітної плати, грошової компенсації за всі дні невикористаної відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації за час затримки у виплаті середньої заробітної плати з урахуванням індексу зростання цін, а також видання довідки про суму заборгованості по заробітній платі та інших документів (а.с. 14-15).
20.01.2022 року ОСОБА_1 отримала у відповідь на заяву лист від відповідача за вих. № 151/БАЛЦЕМ-32/22 від 19.01.2022року, додатками до якого були прикладені довідка про доходи за вересень 2021 року грудень 2021 року, копія наказу про прийняття на роботу та копія наказу про припинення трудового договору (а.с. 17).
У відповідності до довідки про доходи № 57 від 19 січня 2022 року виданої ОСОБА_1 завантажувачу сушильних барабанів 3 роз-ряду в ПрАТ «Балцем», нарахована їй заробітна плата за період з вересня по грудень 2021 року становить 32 469,31 гривень (а.с. 18).
Вказаний лист та додані до нього матеріали дійсно не містять інформації про суму заборгованості по заробітній платі або окремої довідки про суму невиплаченої заробітної плати, про розмір якої вказано у розрахунковому листі за грудень 2021 року.
Як вбачається із довідки за Формою ОК-7, виданої Пенсійним фондом України від 21.01.2022 року, внески по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванні особи ОСОБА_1 відповідачем з вересня 2021 року не вносились (а.с. 19-20).
Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Частиною третьою вказаної статті передбачено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами.
За положеннями статті 2 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.
Згідно із частиною першою статті 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.
Частиною п`ятою статті 97 КЗпП України передбачено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.
Відповідно до вимог частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Частиною першою статті 115 КЗпП України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
За змістом частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Крім цього, згідно з частиною першою статті 83КЗпП України та частиною першою статті 24Закону України «Про відпустки» у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А I групи.
Положеннями статей 4,6Закону України «Про відпустки» щорічна відпустка складається з основної відпустки, додаткової відпустки за роботу із шкідливими та важкими умовами праці, додаткової відпустки за особливий характер праці, інших додаткових відпусток, передбачених законодавством.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», розглядаючи спори про виплату грошової компенсації за невикористану відпустку, необхідно виходити з того, що відповідно до вимог статті 83КЗпП України вона може бути стягнена на вимогу працівника за всі дні невикористаної ним основної й додаткової щорічної відпустки, тільки в разі звільнення його з роботи. Розмір грошової компенсації за невикористану відпустку за попередні роки визначається виходячи із середнього заробітку, який працівник має на час її проведення.
Аналізуючи вищевикладене, враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги те, що відповідачем не надано жодних належних доказів, які б свідчили про виконання ним свої обов`язків, як роботодавця, по сплаті позивачці заборгованості з виплати заробітної плати та не надано заперечень, щодо суми заявленої до стягнення, суд дійшов до висновку, що з Приватного акціонерного товариства «Балцем» на користь ОСОБА_1 належить стягнути суму заборгованості по заробітній платі за період з «01» вересня по «01» грудня 2021 року, в тому числі грошову компенсацію за всі дні невикористаної відпустки, що складає 25 813,12 гривень.
Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,76-82,89,141,263,265,280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Балцем», третя особа: Головне управління Держпраці у Харківській області, про стягнення заборгованості по заробітній платі, - задовольнити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Балцем» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з «01» вересня по «01» грудня 2021 року у розмірі 25 813,12 гривень (двадцять п`ять тисяч вісімсот тринадцять гривень 12 копійок), з яких: 20 696,92 гривень фактична заборгованість по заробітній платі; 5 116,20 гривень компенсація за всі дні невикористаної відпустки.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Балцем» на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач - Приватне акціонерне товариство «Балцем», , місцезнаходження: 64200,Харківськ4а обл., м. Балаклія, вул. Цемзаводське шосе, буд. 3;ї

- третя особа - Головне управління Держпраці у Харківській області, , місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Алчевських, буд. 40.

Суддя Сорока О.В.