КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №2-5675/12 Головуючий у суді І інстанції: Коренюк А.М.
провадження №22-ц/824/9294/2023 Головуючий у суді ІІ інстанції: Сушко Л.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Короті Романа Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року про закриття провадження у справі за заявою ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року адвокат Коротя Р.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заява обгрунтована тим, що 15.10.2012 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» заборгованість по кредитному договору № 232-В/05 від 22.10.2008 року в розмірі 97 130 доларів США 71 центів, що еквівалентно 748 428 гривень 33 копійок.

18.07.2013 року Дарницьким районним судом міста Києва на примусове виконання рішення суду видано виконавчий лист №2-5675/12.

09.06.2018 року між ГІАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) було укладено договір про відступлення права вимоги банку до позичальників та/або іпотекодавців та/або поручителів, а саме: до ОСОБА_1 за кредитним договором № 232- В/05 від 22.10.2008 року; до ОСОБА_4 за договором поруки №232 від 22.10.2008 року; до ОСОБА_1 за договором іпотеки від 23.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрованого в реєстрі №26590. Таким чином, ОСОБА_3 набув право вимоги за кредитним договором № 232-В/05 від 22.10.2008 року, за договором поруки №232 від 22.10.2008 року та договором іпотеки від 23.10.2008 року.

25.10.2020 року ухвалою Дарницького районного суду міста Києва (справа №2- 5675/12, провадження: 6/753/1166/20) було замінено сторону стягувача виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання рішення суду, ухваленого Дарницьким районним судом міста Києва від 15.10.2012 року по цивільній справі № 2-5675/12.

23.11.2021 року ОСОБА_3 була видана довідка ОСОБА_1 про повне виконання кредитного зобов`язання.

Представник заявника в заяві зазначив, що виконання кредитного зобов`язання мало місце на підставі проведеної кредитором: ОСОБА_3 на підставі Закону України «Про споживне кредитування» реструктуризації існуючої заборгованості з подальшим її погашенням і цей факт відповідно до законодавства є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Також вказував, що в п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» прийнятого 13.04.2021р., яким і було внесено зміни до Закону України «Про споживче кредитування» щодо можливості реструктуризації валютних кредитів, чітко зазначено: «Проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, с підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення па нерухоме майно.».

На підставі викладеного представник заявника просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист виданий Дарницьким районним судом міста Києва на підставі судового рішення від 15.10.2012 року по справі № 2-5675/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по кредитному договору № 232-В/05 від 22.10.2008 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року провадження у справі закрито.

Не погодившись із вказаною ухвалою, адвокат Коротя Роман Олександрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , 22 квітня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу для подальшому розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що суд першої інстанції мотивував оскаржувану ухвалу посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та посилався на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва у справі №2-5675/12 від 21.06.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було відмовлено у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Однак представник апелянта зазначає, що ухвала від 21.06.2022 року була винесена з інших підстав, що виключає закриття провадження у справі, оскільки заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню подавалися з різних підстав.

Вказував на те, що у заяві від 26.09.2022 року (за якою була винесена оскаржувана ухвала) зазначалося, що виконання кредитного зобов`язання мало місце на підставі проведеної кредитором: ОСОБА_3 на підставі ЗУ «Про споживче кредитування» реструктуризації існуючої заборгованості з подальшим її погашенням і цей факт відповідно до законодавства є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» прийнятого 13.04.2021 року, яким було внесено зміни до ЗУ «Про споживче кредитування» щодо можливості реструктуризації валютних кредитів, зазначено: «Проведення відповідно до цього Закону реструктуризації зобов`язань, передбачених договором, є підставою для визнання судом відповідно до статті 432 Цивільного процесуального кодексу України таким, що не підлягає виконанню, виконавчого документа, виданого для звернення до виконання рішення суду (ухваленого до дня проведення такої реструктуризації), яким передбачено стягнення грошових коштів та/або звернення стягнення на нерухоме майно».

Вказана підстава не використовувалася та не зазначалася в попередній заяві про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного представник апелянта вважає, що ОСОБА_1 були подані дві заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, але вони були подані з різних підстав, а тому ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі на підставі пункту 3 частини 1 статті 255 ЦПК України - є незаконною та такою, що має бути скасована.

Відзив у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

22 серпня 2023 року до Київського апеляційного суду надійшла заява стягувача ОСОБА_3 , в якій зазначав, що погоджується з заявленими вимогами апелянта в апеляційній скарзі та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу на новий розгляду.

11 вересня 2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшла заява від представника апелянта, в якій просив проводити судовий розгляд апеляційної скарги по справі № 2-5675/12 у відсутність скаржника та його представника та задовольнити в повному обсязі апеляційну скаргу.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі за заявою представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції керувався п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та зазначив, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 21.06.2022 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 14.09.2022 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, застосовується у випадках, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Встановлено, що 15.10.2012 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «ФІДОБАНК» заборгованість по кредитному договору № 232-В/05 від 22.10.2008 року в розмірі 97 130 доларів США 71 центів, що еквівалентно 748 428 гривень 33 копійок.

18.07.2013 року Дарницьким районним судом міста Києва на примусове виконання рішення суду видано виконавчий лист №2-5675/12.

09.06.2018 року між ГІАТ «ФІДОБАНК» та ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) було укладено договір про відступлення права вимоги банку до позичальників та/або іпотекодавців та/або поручителів, а саме: до ОСОБА_1 за кредитним договором № 232- В/05 від 22.10.2008 року; до ОСОБА_4 за договором поруки №232 від 22.10.2008 року; до ОСОБА_1 за договором іпотеки від 23.10.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., зареєстрованого в реєстрі №26590. Таким чином, ОСОБА_3 набув право вимоги за кредитним договором № 232-В/05 від 22.10.2008 року, за договором поруки №232 від 22.10.2008 року та договором іпотеки від 23.10.2008 року.

25.10.2020 року ухвалою Дарницького районного суду міста Києва (справа №2- 5675/12, провадження: 6/753/1166/20) було замінено сторону стягувача виконавчого провадження НОМЕР_2 з примусового виконання рішення суду, ухваленого Дарницьким районним судом міста Києва від 15.10.2012 року по цивільній справі № 2-5675/12.

17 січня 2022 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 , в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15 жовтня 2012 року у цивільній справі № 2-5675/12 в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №232-В/05 від 22 жовтня 2008 року.

В обгрунтування вимог заяви, заявник посилався на те, що ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25 жовтня 2020 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.10.2012 у справі №2-5675/12, з ПАТ «Фідобанк» на ОСОБА_3 . Таким чином, оскільки боржником у повному обсязі виконано кредитне зобов`язання за рішенням суду в добровільному порядку, про що стягувачем видана відповідна довідка, заявник просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 21.06.2022 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено (а.с. 147-151 том 1).

В подальшому, постановою Київського апеляційного суду від 14 вересня 2022 року ухвалу Дарницького районного суду м.Києва від 21.06.2022 року залишено без змін.

У жовтні 2022 року адвокат Коротя Р.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі № 2-5675/12 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору № 232-В/05 від 22.10.2008 року.

З наведених обставин справи вбачається, що адвокат Коротя Р.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , двічі звертався до суду першої інстанції з заявами про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі №2-5675/12. Вказані заяви є тотожними та ідентичними за своїм змістом та вимогами, та містять однакове обґрунтування. Оскільки ухвалою Дарницького районного суду м.Києва від 21.06.2022 року, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 14.09.2022 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), відмовлено. Тому суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованою ухвалу суду першої інстанції від 22 березня 2023 року про закриття провадження на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України за заявою адвоката Коротя Р.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 від 06.10.2020 року, оскільки вказана заява є тотожною й аналогічною заяві, яка вже судом вирішена.

Доводи апеляційної скарги, що в заяві від 26.09.2022 року (за якою була винесена оскаржувана ухвала) зазначалося, що виконання кредитного зобов`язання мало місце на підставіпроведеної кредитором: ОСОБА_3 на підставі ЗУ "Про споживче кредитування" реструктуризації існуючої заборгованості з подальшим її погашенням і цей факт, на думку представника апелянта, відповідно до законодавства є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки даним доводам апеляційний суд у постанові від 07.12.2022 року надав правову оцінку.

Крім того, відповідно до норм ЦПК України, суд при вирішенні спору (питання) самостійно визначає норми матеріального права, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі, оскільки вона повністю узгоджується з встановленими обставинами по справі та відповідає викладеним нормам законодавства України.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, вказували на порушення судом норм процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року про закриття провадження в цій справі є такою, що відповідає вимогам процесуального закону, тому підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 375 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Короті Романа Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «18» вересня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник