Дата документу 20.09.2023
Справа № 335/4840/23
Провадження № 2/334/2641/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року суддя Ленінського районного суду міста Запоріжжя Добрєв М.В., розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Запоріжжя матеріали цивільної справи за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до Ленінського районного суду міста Запоріжжяіз заявою, в якій просить: стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за послуги з постачання теплової енергії.

08.08.2023 року від представника позивача надійшла заява, в якій зазначено, що відповідачем було сплачено борг в повному обсязі, а тому предмет позову відсутній. Просить закрити провадження у справі, а також повернути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Дослідивши матеріали цивільної справи суд дійшов наступного висновку.

За приписами ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право, зокрема, подавати до суду заяви та клопотання.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Відповідно до ч.2 ст.255 ЦПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Таким чином, враховуючи, що відповідач сплатив повністю заборгованість, спір між сторонами врегульовано, позивач подав заяву про закриття провадження у справі, що є його процесуальним правом, дана заява не суперечить вимогам закону, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, суд дійшов переконання про задоволення заяви позивача та закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Щодо вимоги про повернення сплаченого судового збору, слід зазначити наступне.

Згідно ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частина перша статті 7 Закону України "Про судовий збір" містить вичерпний перелік підстав для повернення вартості судового збору, а саме: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до п.5 Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Як вбачається із долученої до позовної заяви платіжної інструкції №8323 від 14 березня 2023 р., позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі - 2684 грн. 00 коп.

Таким чином, вимога позивача про повернення сплаченого судового збору підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2ст. 261 ЦПК України ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На підставі викладеного, керуючись ст.185, ст.261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у цивільній справі за позовною заявою Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії закрити.

Повернути Концерну «Міські теплові мережі» з державного бюджету судовий збір, сплачений відповідно до платіжної інструкції №8323 від 14 березня 2023 р., у розмірі 2684 грн. 00 коп., за наступними реквізитами: МФО 320478, , рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Добрєв М. В.