Справа № 559/2595/23
Провадження № 2/559/610/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суду Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дубно цивільну справу за позовом представника адвоката Мервінського Валентина Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

представник адвокат Мервінський В.В. звернувся у суд в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог представник позивачка посилається на те, що позивач з відповідачем по справі перебуває в шлюбі, зареєстрованому 07 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області актовий запис № 330. Під час спільного подружнього життя у сторін народилися двоє дітей: ОСОБА_3 , 2010 року народження та ОСОБА_4 , 2016 року народження. Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що сумісне життя позивачки з відповідачем не склалося, вони виявилися людьми різних характерів та переконань, у них різні поняття про сім`ю та її цінності, вони втратили одне до одного почуття любові та поваги. Сторонни фактично не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та примирення позивача з відповідачем неможливе. Просить шлюб розірвати та стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою суду від 03 серпня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Предстанвик позивача - адвокат Мервінський В.В. просить справу розглядати у відсутності сторонни позивача, про що подав письмову заяву. Зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник відповідача - адвокат Пасічник Ю.О. подав до суду заяву, згідно якої просить розгляд справи проводити у відсутності відповідача та його представника. Разом з тим, відзиву на позовну заяву не подав.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи та докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 07 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області актовий запис №330, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.4).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . У свідоцтвах про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 їхніми батьками вказані сторонни по справі (а.с.7-8).

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення.

Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає.

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачем не надано жодних заперечень, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 гривень суд приходить до такого висновку.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень ч. 1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно зі ст.ст.133,137 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» судові витрати на правничу допомогу це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу предстанвиком позивач були надані такі документи: Ордер серія ВК №1096808 від 29.07.2023 року, Договір про представництво інтересів та надання правничої допомоги від 25.07.3023, довідка розрахунок про оплату витрат на правничу допомогу від 29.07.2023, згідно якої ОСОБА_1 сплачену грошову винагороду адвокату Мервінському В.В. в розмірі 3000 грн та квитанція до прибуткового касового ордера №5 від 25.07.2023.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обгрунтованість стягнення витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частина 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, які, з огляду на задоволення позову, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 111, 113, 114, 115 160 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

позов представника адвоката Мервінського Валентина Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серія НОМЕР_5 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 07 листопада 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області актовий запис №330 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн та документально підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн, а всього 4073 (чотири тисячі сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Панчук