МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2023 р. Справа №370/1788/23

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Білоцької Л.В., при секретарі Лузану І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження у залі суду у смт Макарів Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради Київської області про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно за заповітом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду із позовом до Макарівської селищної ради Київської області (далі - відповідач) про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно за заповітом, в якому вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті проживав та був зареєстрований ОСОБА_1 син.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, земельну частку (пай) і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 3,9290 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:011:0012, що розташована на території Наливайківської сільської ради, і належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 006127 від 03.04.2001 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 007.

Позивач є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_2 , спадщину прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований з ним за однією адресою.

Проте позивачу нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю оригіналу держаного акту на право приватної власності на землю. Про втрату вказаного оригіналу держаного акту на право приватної власності на землю розміщено оголошення в газеті «Макарівські вісті» № 26 від 30.06.2023 року.

Враховуючи викладене, позивач просив суд: визнати за ним, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку загальною площею 3,9290 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:011:0012, що розташована на території Наливайківської сільської ради, і належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 006127 від 03.04.2001 року, який видано на підставі рішення Наливайківської сільської ради народних депутатів 12 сесії ХХІІІ скликання від 23.02.2001 року № 50. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 007.

Ухвалою суду від 01.08.2023 року позов ОСОБА_1 , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.09.2023 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 11.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні в цей же день.

У судове засідання позивач не з`явилася, від її представника адвоката Богданчук О.В. надійшла заява про розгляд справи у її та позивача відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, рішення просили прийняти за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с. 9), який на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті проживав та був зареєстрований ОСОБА_1 син (а.с. 10).

За життя 30.03.2006 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, земельну частку (пай) і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 3,94 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:011:0012, що розташована на території Наливайківської сільської ради, і належала спадкодавцю на праві приватної власності на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 006127 від 03.04.2001 року. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 007 (а.с. 12).

Як вбачається з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 14.07.2016 року земельна ділянка з кадастровим номером: :03:011:0012, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місцерозташування: Київська обл., Макарівський р-н, Наливайківська сільська рада, має площу 3,9290 га (а.с. 13-15).

Позивач є спадкоємцем за заповітом майна ОСОБА_2 , спадщину прийняв, оскільки проживав та був зареєстрований з ним за однією адресою.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 судом не встановлено, що слідує з Витягів зі Спадкового реєстру (а.с. 20-22).

Постановою приватного нотаріуса № 02-41/5 від 12.07.2023 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю (а.с. 23).

Факт втрати оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії І-КВ № 006127 від 03.04.2001 року підтверджується оголошенням в газеті «Макарівські вісті» №26 від 30.06.2023 року (а.с. 16).

Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом.

Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач будучи єдиним спадкоємцем за заповітом майна покійного ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину у встановленому законом порядку прийняв, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшла земельна ділянка, щодо якої нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судові витрати по оплаті судового збору за клопотанням позивача з відповідача не стягуються, а також оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 141, 247, 265, 354-355 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Макарівської селищної ради Київської області про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

земельну ділянку загальною площею 3,9290 га, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:011:0012, що розташована на території Наливайківської сільської ради Бучанського району Київської області - Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ № 006127 від 03.04.2001 року виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Наливайківської сільської ради народних депутатів 12 сесії ХХІІІ скликання від 23.02.2001 року № 50. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 007.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 273 ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.09.2023 року.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Макарівська селищна рада, адреса: 08001, Київська область, Бучанський район, смт Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 30, .

Суддя Л.В. Білоцька