ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6232/23
провадження № 2/753/4280/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Боклач А.Є., позивача ОСОБА_1 , розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , накладеного постановою № 52313686 державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Єрмаковою Оленою Анатоліївною.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 квітня 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 05 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 753/6232/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18 липня 2023 року.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 липня 2023 року підготовче засідання відкладено на 22 серпня 2023 року, залучено до участі у справі як співвідповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 22 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19 вересня 2023 року.

19 вересня 2023 року відповідачі у судове засідання не прибули, явку уповноважених представників не забезпечили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

19 вересня 2023 року позивач в судовому засіданні надав пояснення по суті спору та просив задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 12797 від 10.01.2013 квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 25.12.2012, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.В.

З довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 27.08.2021 № 272099443 слідує, що на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , накладено арешт, реєстраційний номер обтяження № 16517770, на підставі постанови Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві від 22.09.2016.

Як вбачається з листа Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.11.2021 арешт на квартиру АДРЕСА_1 накладено на підставі ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 13.09.2016 в рамках справи № 753/9735/16-ц, в якій зазначено що спірна квартира на праві власності належить ОСОБА_2 .

Так, згідно з ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13.09.2016 у справі № 753/9735/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_2 та на квартиру АДРЕСА_1 , які належать ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 08.06.2017 виконавче провадження з примусового ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 13.09.2016 по справі № 753/9735/16-ц закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Позивач вказує, що під час звернення до відділу з питань реєстрації місця проживання Дарницької РДА було відмовлено в реєстрації місця проживання невістки ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що на квартиру накладено арешт.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отже, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У своїх рішення Європейський суд з прав людини наголошував, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними засобами і тією метою, на яку спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними меті їх застосування.

Судом встановлено, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 13.09.2016 у справі № 753/9735/16-ц про накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 з метою забезпечення позову пред`явленого до ОСОБА_2 , яка не була власником цього нерухомого майна.

Наявність чинного обтяження (арешту) майна за таких умов порушує права позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для продовження існування вказаного обтяження, як і відсутність правових підстави для обмеження правомочностей позивача.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 12-13, 76-81, 141, 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зняття арешту задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 267680000), накладений на підставі постанови № 52313686, виданої 22 вересня 2016 року Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідачі: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Київ, вул. Заслонова, 16, ідентифікаційний код 34968768);

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 );

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 вересня 2023 року.

Суддя О.В. Якусик