Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2023 Справа №607/8091/23

провадження №2/607/2041/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 24.04.2007 між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 770/38-124-07. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства та зміну найменування (назви) Банку на ПАТ «УКРСОЦБАНК», а з 10.08.2018 на АТ «Укрсоцбанк». Згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019, було прийнято рішення щодо припинення АТ «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до АТ «АЛЬФА-БАНК». 12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. Згідно виконавчого листа № 6-138/11 виданого 03.03.2011 Дніпровським районним судом м. Києва з ОСОБА_1 стягнуто в користь ПАТ «Укрсоцбанк» 310 601,59 грн боргу та 3506,01 грн третейського збору. Внаслідок не виконання відповідачем ОСОБА_1 свого зобов`язання у неї виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 23.02.2022 становить 222 842,72 грн та складається з: 46 181,78 грн - сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість; 176 660,95 - сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість. Посилаючись на наведене, позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

11.07.2023 судом зареєстровано відзив на позов та заяву про застосування строків позовної давності, подані відповідачем ОСОБА_2 , з яких вбачається, що відповідач вважає, що позов поданий безпідставно та з порушенням чинного законодавства України. Так, відповідач вказує, що розрахунок заборгованість по нарахованих 3 % річних за прострочення нею сплати боргу є неправильним, оскільки сума боргу в розмірі 310 601,59 грн не підтверджено жодним рішенням суду, виконавчим документом чи іншим документом. Водночас, долучена позивачем копія постанови ДВС від 18.06.2018 у ВП № 51826408 без підпису та печатки про стягнення з неї виконавчого збору в сумі 31 410,76 грн не свідчить про те, що саме 310 601,59 грн вона заборгувала позивачу за кредитним договором, а тільки вказує на суму не сплаченого нею виконавчого збору по виконавчому листі. Окрім цього на переконання відповідача, у неї відсутня будь яка заборгованість за договором кредиту, оскільки Банком було зареєстровано право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , що належала Іпотекодавцям, а саме, їй та ОСОБА_3 на праві приватної власності. Рішення про перереєстрацію права власності на предмет іпотеки за Банком було прийняте 12.11.2019 Державним реєстратором Білобожницької сільської ради, Чортківського району Тернопільської області Іванісік С.В. за зверненням АТ «Альфа-Банк» в порядку ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» в рахунок погашення заборгованості за її кредитним договором. В той же час залишок заборгованості за кредитом в розмірі 4 910 397,14 грн, банком було їй прощено, про що свідчить надіслана Банком на її адресу Довідка за № 111 від 16.04.2020 «Про отримання доходу у вигляді прощеного боргу». Таким чином відповідач вважає, що заборгованість за кредитним договором погашена в повному обсязі за рахунок перереєстрації за Банком права власності на предмет іпотеки, тобто її квартиру та прощення (анулювання) боргу за кредитом. Також звертає увагу, що розрахунок заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість є невірним, так як відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України сума сплати боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення грошового зобов`язання визначеного в гривнях. Водночас, за умовами кредитного договору № 770/38- 124-07 укладеного 24.04.2007 між нею та Банком, їй було надано кредитні кошти в сумі 39 200,00 доларів США із сплатою 13,00 % річних з кінцевим терміном погашення до 10.04.2022. Крім того, на думку відповідача, позивачем пропущено строк позовної давності подачі даного позову, оскільки розрахована банком заборгованість виникла за період з 12.03.2017 по 23.02.2022, а позов ним було подано лише 04.05.2023. З огляду на викладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання представник АТ «СЕНС БАНК» не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без участі представника банку, позов підтримує та просить задовольнити, а також не заперечує щодо заочного вирішення справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак у відзиві на позов просила здійснювати розгляд справи за її відсутності.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку:

Загальними Зборами Акціонерів 0.03.2010 було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», а з 10.08.2018 ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15.10.2019.

12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції.

30.11.2022 були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

24.04.2007 між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено Договір кредиту № 770/38-124-07, відповідно до умов якого Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 39 200 доларів США, зі сплатою 13 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 10.04.2022.

Відповідно до п. 1.3 Договору, в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів можливих санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, Кредитор укладає в день цього Договору - з Позичальником та ОСОБА_3 іпотечний договір, за умовами якого Позичальник та ОСОБА_3 передають Кредитору в іпотеку 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 заставною вартістю 247 450 грн, що в еквіваленті становить 49 000 доларів США, за офіційним курсом Національного Банку України на день укладення цього договору Іпотеки.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08.09.2010 у справі №28/10 позов ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту № 770/38-124-07 в сумі 310 601,59 грн та третейський збір в сумі 3506,01 гривень.

З мотивувальної частини вказаного рішення убачається, що судом встановлено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором кредиту, яке призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01 квітня 2010 року складає 310601,59 грн. в тому числі заборгованість за кредитом в розмірі 34190 доларів 60 центів США, що за курсом НБУ (на 08.09.2010) складає 270386, 10 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 4602 долари 87 центів США, що за курсом НБУ складає 36400, 41 грн, та пеня в розмірі 3815,08 грн.

03.03.2011 Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №3-138/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 310 601,59 грн та третейського збору в сумі 3506,01 гривень.

Як вбачається із розрахунку 3% ст. 625 ЦК України, сума заборгованості за кредитним договором № 770/38-124-07 від 24.04.2007 згідно рішення суду становить 310 601,59 грн. Розрахована сума за ставкою 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022 становить 1683,84 грн.

Також, відповідно до розрахунку інфляційних витрат ст. 625 ЦК України, сума заборгованості за кредитним договором № 770/38-124-07 від 24.04.2007, згідно рішення суду становить 310 601,59 грн. Розрахована сума інфляційних витрат за період з березня 2017 по лютий 2022 становить 176 660,95 грн.

В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

З урахування приписів ч.1 ст. 605 ЦКУ, слід дійти висновку, що під прощенням боргу слід мати на увазі звільнення кредитором боржника від його обов`язків. Відповідно, для того, щоб у Банку були підстави для прощення (анулювання) боргу, обов`язки боржника мають бути наявними та реальними, тобто такими, виконання яких кредитор справді міг вимагати на законних підставах.

Прощення боргу може бути повним або частковим, що не впливає на його загальний характер як способу припинення зобов`язань. Так, повне прощення боргу кредитором звільняє боржника від виконання зобов`язання у повному обсязі, а часткове у частині, визначеній кредитором. Правовим наслідком у разі повного прощення боргу буде припинення договору між сторонами в повному обсязі, а у разі часткового припинення договору у частині, обумовленій договором про прощення боргу.

Прощення (анулювання) боргу - це односторонній правочин, який вчиняє кредитор та який не потребує дій на його виконання. Правочин, спрямований на припинення зобов`язання прощенням боргу, слід вважати вчиненим в момент отримання боржником письмової заяви кредитора про прощення боргу.

Відповідно до положень ст.1 ЗУ «Про іпотеку» визначено, що іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За приписами ч.1 ст.7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Судом встановлено, що 12.11.2019 державним реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зареєстровано за АТ «Альфа-Банк» право приватної власності на квартиру загальною площею 52,1 кв.м., житловою площею 30 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Підставою виникнення права власності вказано: Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, серія та номер: 058, виданий 03.09.2019, видавник: УКРПОШТА; Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, серія та помер: НОМЕР_1 , виданий 03.09.2019, видавник: УКРПОШТА; Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серія та номер: 671, виданий 23.08.2019, видавник: АТ «УКРСОЦБАНК»; Висновок про вартість майна, серія та помер: б/г, виданий 18.10.2019, видавник: ТОВ «Незалежна експертна компанія»; Протокол позачергових загальних зборів акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК», серія та номер: 4/2019, виданий 15.10.2019, видавник: сторони; Рішення єдиного акціонера АТ «УКРСОЦБАНК», серія та номер: 5/2019, виданий 15.10.2019, видавник: сторони; Повний витяг з єдиного реєстру довіреностей (на запит особи, щодо якої вчинено нотаріальну дію), серія та номер: 40560562, виданий 11.11.2019, видавник: Приватний нотаріус Шевченко І.І.; Іпотечний договір, серія та номер: 1795, виданий 24.04.2007, видавник: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Костецький Ю.Г.; Договір Кредиту, серія та номер: 770/38-124-07, виданий 24.04.2007, видавник: сторони.

Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав ні нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №190212742 від 26.11.2019.

Акціонерним товариством «Альфа-Банк» було сформовано довідку про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу № 111 від 16.04.2020, відповідно до якої Банком повідомлено ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Банк 12.11.2019 задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (рішення державного реєстратора Іванісік С.В., Білобожницька сільська рала Чортківського району. Тернопільська обл. № 49669804 від 14.11.2019), а саме: квартиру загальною площею 52.1 кв.м.. житловою площею 30 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка знаходилась в іпотеці Банку відповідно до умов іпотечного договору №б/н від 24.04.2007 посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Ю.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1795 та кредитного договору № 770/38-124-07 від 24.04.2007.

За змістом вказаної довідки, залишок заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором № 770/38-124-07 від 24.04.2007 (за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями) за офіційним курсом НБУ станом на 12.11.2019 склав 4 9103 97,14 грн та був прощений (анульований) Банком у повному обсязі, у зв`язку із задоволенням вимог Іпотекодержателя в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

З огляду на викладене, суд приходить висновку, що кредитне та іпотечне зобов`язання ОСОБА_4 перед банком є припиненими з моменту отримання нею повідомлення банку про анулювання боргу, оскільки АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», було звільнено ОСОБА_4 у повному обсязі від заборгованості за кредитним договором № 770/38-124-07 від 24.04.2007, а тому суд приходиться до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_4 заборгованості за на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 16.04.2020 по 23.02.2022.

Щодо іншої частини позовних вимог, зокрема стягнення заборгованості на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 12.03.2017 по 15.04.2020 то суд зазначає наступне.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, та правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16, до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і три проценти річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 23.06.2020 по справі № 536/1841/15-ц року (провадження №14-424цс19) виклала правову позиції, відповідно до якої платежі, передбачені статтею 625 ЦК України, кредитор може нараховувати до моменту повного виконання зобов`язання зі сплати кредиту. Вказані платежі розраховуються на помісячній основі, а тому, якщо питання стоїть у строках позовної давності, то вони застосовуються поза межами трьох років, які передували зверненню кредитора до суду.

Верховний Суду складі колегії суддів Касаційного господарського суду у своїй постанові від 23.02.2023 у cправі № 911/3025/21 виклав правову позицію, згідно якої зазначив, що стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували подачі позову.

Таким чином, стягнення 3 % річних та інфляційних втрат можливе протягом усього строку існування заборгованості, проте у межах трьох років, що передують зверненню до суду.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (стаття 267 ЦК України).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що з даним позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області АТ «Сенс Банк» звернувся 24.04.2023, шляхом направлена її поштовим зв`язком УКРПОШТА та те, що відповідач подала заяву про застосування строків позовної давності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 12.03.2017 по 15.04.2020 слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову АТ «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 12, 76, 77, 78, 80, 81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 280, 282, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про стягнення заборгованості, відмовити.

Судові витрати понесені позивачем Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» у розмірі 3342 (три тисячі триста сорок дві) гривні 64 копійки на сплату судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості проучасників справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк», адреса місця знаходження: вул. Велика Васильківська, 100, м. Київ.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 20.09.2023.

Головуючий суддяН. Р. Кунець