Справа № 456/1694/23
Провадження № 2/456/638/2023
РІШЕННЯ

іменем України

11 вересня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів та просить стягувати з нього на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше 50 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Також просить відкликати судовий наказ № 456/505/23 від 15 березня 2023 року винесений Стрийським міськрайонним судом Львівської області на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між сторонами було укладено шлюб 05 травня 2005 року. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано. За час шлюбу в сторін народилося двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають разом зі сторонами за адресою: АДРЕСА_1 . 15 березня 2023 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області винесено судовий наказ № 456/505/23 про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), починаючи з 27 січня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.Однак, при винесенні вищевказаного судового наказу судом не взято до уваги обставин, які зазначені вимогами ст. 182 Сімейного кодексу України, що передбачають зменшення розміру аліментів. На даний час діти фактично перебувають на утриманні позивача, він повністю займається їх лікуванням, фізичним розвитком, оскільки через захворювання вони мають особливі потреби. З сином ОСОБА_5 позивач відвідує та оплачує повністю послуги з корекційно-реабілітаційної роботи в центрі «BODY&BRAIN». Застрахував життя своїх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що укладено угоду за програмою «ТАС - Юніор». Позивач постійно замовляє для їхнього нормального розвитку вітаміни американської компанії «Форефер Лівінг Продактс» та з сином ОСОБА_6 відвідує і оплачує комп`ютерні курси. Також позивач щомісяця здійснює перевід на картку відповідача в розмірі чотирьох тисяч гривень, а також здійснює оплату в розмірі 50% комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 . Тому позивач, вважає, що для забезпечення потреб дітей доцільним є зменшити йому розмір аліментів до 1/6 частки від усіх його доходів, що є більшим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку станом на 2023 рік, оскільки його діти отримують від нього все необхідне, зокрема і одяг, а тому просить позов задоволити.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, яким заперечує проти позову в повному обсязі та просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Покликається на те, що позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що несе витрати на утримання дітей добровільно, стверджує, що судом при видачі судового наказу не враховано вимоги ст. 182 СК України, яка, на думку позивача, передбачає зменшення розміру аліментів, що не відповідає дійсності, оскільки статття 182 СК України містить перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Натомість статтею 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. До позовної заяви не долучено жодних доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану позивача чи погіршення стану його здоров`я. Навпаки із змісту позовної заяви вбачається, що майновий стан позивача є співмірним із розміром аліментів, що присуджені до стягнення за судовим наказом. Не заслуговує на увагу суду твердження позивача про те, що він сплачує 1/2 частину витрат, пов`язаних з оплатою комунальних послуг, оскільки позивач є власником 1/2 квартири АДРЕСА_2 , а тому зобов`язаний нести витрати по оплаті комунальних послуг нарівні із відповідачем. Також, посилання позивача на те, що він несе витрати на придбання вітамінів для дітей, оплачує комп`ютерні курси, страхові поліси судом не можуть розцінюватися як обставини, що свідчать про зменшення позовних вимог, оскільки по-перше, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, по-друге, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини, по-третє, здійснення цих витрат як раз свідчить про платоспроможність позивача та не позбавляє відповідача права на отримання аліментів на утримання дітей. Крім того, діти сторін є дітьми з особливими потребами, мають інвалідність, фактично відповідач є постійно присутня з одним із дітей, оскільки дитина навчається на дому. Забезпечення постійного догляду за дітьми унеможливлює відповідача отримувати самостійний заробіток, оскільки весь її час присвячений дітям, догляду за ними, створенню умов для їх гармонійного розвитку, навчання та виховання. Крім того, відповідач нарівні з позивачем також несе витрати по оплаті комп`ютерного гуртка, який відвідує син ОСОБА_6 , оскільки позивач припинив оплату такого з часу видачі судового наказу, забезпечує дітей одягом, харчуванням, створює умови для гармонійного та всебічного розвитку дітей, тобто в повній мірі виконує свій обов`язок, покладений на неї ст. 180 СК України.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги заперечили, просять відмовити у позові за безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17 грудня 2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 05.05.2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

Від вказаного шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 05.06.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданого 05.06.2009 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області.

Згідно посвідчень серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 ОСОБА_2 є законним представником (опікуном) дітей інвалідів з дитинства: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

15.03.2023 судовим наказом Стрийського міськрайонного суду Львівської області у справі №456/505/23 про стягнення аліментів ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 27 січня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не представив суду жодних доказів на підтвердження того, що з моменту стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей погіршився його матеріальний стан, змінився його сімейний стан, погіршився його стан здоров`я. Обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже факт, що позивач може забезпечити дітям належний рівень життя, необхідний для їх фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, і те, що розмір стягуваних аліментів за судовим наказом не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 18.09.2023 року.

Головуючий суддя С. С. Сас