Справа №717/1793/21
УХВАЛА

22.09.2023 року смт. Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Туржанського В.В розглянув заяву акціонерного товариства „Державний ощадний банк України про забезпечення позову.

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача Запаранюк Р.В. подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства „Державний ощадний банк України в особі філії - Чернівецьке облуправління АТ „Ощадбанк борг за договором за споживчий кредит №105-052 (для придбання енергозберігаючого обладнання та матеріалів) від 31 серпня 2020 року в сумі 57753 гривні 03 копійки, в тому числі сума кредиту 48611 гривень 11 копійок, прострочені відсотки 2914 гривень 96 копійок, втрати від інфляцій 4752 гривні 29 копійок, 3% річних 1474 гривні 67 копійок. Стягнути з відповідача на користь акціонерного товариства „Державний ощадний банк України , витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 гривень.

Представником позивача ОСОБА_2 було подано до суду заяву про забезпечення позову. У поданій заяві просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно відповідача ОСОБА_1 , а саме транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT CC» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною вчиняти певні дії (пункти 1, 2 частини 1 статті 150 ЦПК України). При цьому, частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Також заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову, а особа, що заявляє про необхідність вжиття заходів забезпечення позову судом, зобов`язана довести зв`язок між неприйняттям таких заходів і утрудненням чи неможливістю виконання судового рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до вимог частин 1, 3 статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Предметом позову, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої позивач просить ухвалити судове рішення, є стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 57753 гривні 03 копійки.

Обов`язок доведення обставин, які б указували на необхідність вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, покладено на позивача відповідно до положень статті 81 ЦПК України, а оцінка доказів, наданих позивачем, є компетенцією суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, зокрема й власників.

Суд вважає, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту на автомобіль, який просить застосувати позивач, належним чином не вмотивовано, є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами і може призвести до безпідставної заборони користуватись майном та передачу його іншим особам, що є обмеженням права власності.

Відповідно до п. 5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.

Приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір і метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача у разі існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду, якщо воно буде прийнято на користь позивача, суд, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, вважає, що найбільш доцільним, достатнім та ефективним способом буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо відчуження автомобіля.

Заборона відчуження є таким видом забезпечення позову, який, у разі задоволення даного позову, забезпечить ефективний захист поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та не обмежить прав відповідача на користування та володіння вказаним рухомим майном.

Отже, з урахуванням підстав та змісту позову, виходячи з відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, балансу інтересів сторін, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії щодо відчуження автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT CC» державний номерний знак НОМЕР_1 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149- 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву акціонерного товариства „Державний ощадний банк України про забезпечення позову у справі за позовом акціонерного товариства „Державний ощадний банк України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 вчиняти дії щодо відчуження автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT CC» державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Ухвалу для виконання направити в Регіональний сервісний центр МВС України в Чернівецькій області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 22 вересня 2023 року.

Суддя: