РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 285/105/23

провадження у справі № 2/0285/274/23

11 вересня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.

сторони у справі:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Комунальне некомерційне підприємство "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради,

представник відповідача - Вернидуб Дмитро Вікторович,

співвідповідач - Комунальне некомерційне підприємство "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради,

представник співвідповідача - Федорчук Ірина Анатоліївна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради та Комунального некомерційного підприємства "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

04.01.2023 року позивачем подано до суду позовну заяву, в якій просила постановити рішення, яким:

визнати незаконним та скасувати Наказ № 82-ОС від 24.11.2022 року Комунального некомерційного підприємства "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради (надалі - КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради) про звільнення з 08.12.2022 року її, сестри медичної допомоги по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС на порушення психіки, у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України;

поновити її на посаді сестри медичної допомоги по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС на порушення психіки у Комунальному некомерційному підприємстві "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради (надалі - КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради) з 08.12.2022 року;

стягнути з КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08.12.2022 року до дня фактичного поновлення її на роботі, з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона починаючи з 14.11.1991 року постійно працювала в обласному спеціалізованому будинку дитини, який у 2018 році перейменовано на Комунальну установу "Обласний спеціалізований будинок дитини Житомирської обласної ради", затим у 2020 році - на КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради, на посаді - сестра медична по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС та порушенням психіки. 14.07.2022 року Житомирська обласна рада прийняла рішення №401 "Про припинення КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради, реорганізувавши його шляхом приєднання до КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради. Наказом № 82-ОС/тр від 24.11.2022 року КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини Житомирської обласної ради" вона звільнена з посади сестри медичної по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС та порушенням психіки, з 08.12.2022 року, у зв`язку зі скороченням штату працівників, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. Вважає такий наказ незаконним, оскільки відповідачем не виконано обов`язок перевести її на іншу рівнозначну посаду та порушено порядок розірвання трудового договору, а саме: не дотримано порядок ознайомлення її з наказом про звільнення, не запропоновано вільні посади, не враховано її переважне право на залишення на посаді, як такої, що має найвищу кваліфікацію за своєю спеціальністю, як молодший спеціаліст з медичною освітою, яка передбачена положенням про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою, а також стаж роботи 31 років та відповідно найвищу продуктивність праці.

09.01.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, призначено підготовче судове засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальних дій.

31.01.2023 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні заяви.

В обґрунтування відзиву зазначив, що звільнення позивача є таким, що відповідає вимогам законодавства про працю. Остання звільнена на підставі наказу № 82-ОС/тр з 08.12.2022 року відповідно до вимог п. 1 ст. 40 КЗпП України. З даним наказом вона ознайомлена, копію якого отримала 08.12.2022 року. Вона була ознайомлена з переліком вакантних посад, проте згоди на переведення не надала, як це передбачено ст. 32 КЗпП України.

22.02.2023 року за клопотанням представника позивача залучено до участі у справі в якості співвідповідача Комунальне некомерційне підприємство "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради.

03.05.2023 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач та представник позивача не прибули, від представника позивача надійшла письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Представник співвідповідача до суду не прибув, в матеріалах справи є письмова заява про проведення розгляду справи без його участі, позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його необгрунтованістю.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши обставини на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд доходить до наступного.

Встановлено, що 14.11.1991 року ОСОБА_1 зарахована на посаду медичної сестри по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС та органічним порушенням психіки на час відпусток Обласного спеціалізованого будинку дитини Житомирської обласної ради, який 26.02.2018 року перейменовано у Комунальну установу "Обласний спеціалізований будинок дитини Житомирської обласної ради" та 05.11.2020 року - у КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради, що слідує із копії її трудової книжки (а.с.7-13).

14.07.2022 року орган управління відповідачів Житомирська обласна рада прийняла рішення №401 "Про припинення КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради, реорганізувавши його шляхом приєднання до КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишились без піклування батьків" Житомирської обласної ради (а.с.15-18).

Наказом КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" №45-ОС/ТР від 07.10.2022 року оформлено рішення керівника щодо попередження працівників про звільнення за скороченням чисельності та штату, з текстом якого ОСОБА_1 ознайомлена 07.10.2022 року, про що свідчить її особистий підпис (а.с. 75-78).

Крім того, 07.10.2022 року позивач отримала персональне попередження про наступне звільнення, із пропозицією переведення до КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради на одну з вакантних посад, які зазначено у додатку до попередження (а.с. 80).

Наказом № 82-ОС/тр від 24.11.2022 року КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини Житомирської обласної ради" ОСОБА_1 звільнена з посади сестри медичної по догляду за хворими дітьми з ураженням ЦНС та порушенням психіки, з 08.12.2022 року, у зв`язку зі скороченням штату працівників, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 14).

Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно ч. 1 ст. 32 Кодексу законів про працю України (надалі - КЗпП України) переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з частиною другою статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи роботодавця не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Відповідно до статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Так, вирішуючи спір у справі суд визнає необгрунтованим посилання позивача у змісті позовної заяви та її представника у судовому засіданні щодо несвоєчасного ознайомлення позивача з наказами та попередженням про звільнення, оскільки дана обставина спростовується доказом долученим представником до відзиву, які містять особистий підпис позивача про отримання таких документів.

Письмова пропозиція про переведення позивача на іншу посаду в КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради також містить власноручний запис позивача.

Посилання представника позивача на невідповідність форми пропозиції переведення вимогам закону, а саме відсутність однієї конкретної посади, на яку могла бути переведена позивач з урахуванням її освіти та кваліфікації, суд визнає необгрунтованими, оскільки на розгляд позивача було надано усі вакансії, що були наявні у КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради.

У свою ж чергу, ОСОБА_1 мала можливість обрати будь-яку посаду із запропонованого переліку, проте протягом 10 робочих днів з дня вручення персонального попередження до КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради не звернулася.

Суд також визнає необгрунтованими посилання позивача на своє переважне право на залишення на посаді, як такої, що має найвищу кваліфікацію за своєю спеціальністю, як молодший спеціаліст з медичною освітою, яка передбачена положенням про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою, а також стаж роботи 31 років та відповідно найвищу продуктивність праці.

Таке переважне право могло бути реалізоване лише у випадку конкуренції працівників під час скорочення їх чисельності із збереженням певного штату посад.

У даному випадку відбулось повне скорочення чисельності та штату КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради, що виключає реалізацію права на переважне залишення на роботі будь-якого працівника.

Також, з урахуванням розташування відповідача - КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради, зокрема: в іншому населеному пункті - місті Житомирі, переведення позивача ОСОБА_1 на іншу посаду до іншого міста без її згоди було неможливим, в силу положення ч. 1 ст. 32 КЗпП України.

За таких обставин, право на переведення до КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради без згоди працівника, у даному випадку - ОСОБА_1 , не могло бути реалізоване.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до КНП "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради та КНП "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76 - 89, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до Комунального некомерційного підприємства "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради та Комунального некомерційного підприємства "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне найменування або ім"я сторін та інших учасників справи :

позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 ),

відповідач - Комунальне некомерційне підприємство "Житомирський обласний спеціалізований будинок дитини для дітей-сиріт та дітей, які залишилися без піклування батьків" Житомирської обласної ради (, місцезнаходження - вул. Корабельна, 8, м. Житомир),

співвідповідач - Комунальне некомерційне підприємство "Обласний спеціалізований будинок дитини" Житомирської обласної ради ( , місцезнаходження - вул. Героїв Майдану, 64, м. Звягель, Житомирська область).

Дата складення повного судового рішення - 21.09.2023 року.

Суддя А.В.Михайловська