08.09.2023 Єдиний унікальний номер 205/3012/21
Справа №205/3012/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року

Ленінський районний суд м.Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Заславської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу №205/3012/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення-

ВСТАНОВИВ:

13 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.

Позовна заява обґрунтована тим, що 14.03.2007 року позивач зі своєю сестрою ОСОБА_4 продали квартиру, що належала їм на праві спільної часткової власності. Отримані кошти були розподілені між ними. Свою частину коштів позивач вклав в будівництво та ремонт будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 18.08.2007 року позивач одружився з ОСОБА_1 , матері якої ОСОБА_2 належить вищевказаний будинок. Всі гроші, які заробляв з 2007 року, вкладав в покращення умов проживання за місцем реєстрації. Власного житла не придбав, оскільки вважав будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який був визначений відповідачем на весіллі як весільний подарунок, своїм житлом. ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народилася донька ОСОБА_5 . З 2014 року по 18.04.2019 року (з перервами) позивач перебував на військовій службі. Після повернення додому дізнався, що дружина на вимогу тещі має намір розлучитися з ним. При цьому, його обмежили в доступі до житла, де він був зареєстрований та проживав та де знаходяться його речі та документи. Так, 26.02.2021 року його не пустили додому, а 19.03.2021 року позивач дізнався, що змінили замки на вхідних дверях. Тимчасово мешкає у друга.

Оскільки вважає, що його протиправно позбавлено доступу до житла, просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вселення до будинку та передачі йому ключів від нього.

Ухвалою судді від 14.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалами судді від 14.04.2021 року та 26.04.2021 року у задоволенні заяв позивача про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 25.01.2022 року залучено в якості третьої особи ОСОБА_6 . Відповідно до свідоцтва про зміну імені (а.с.72) 11.01.2022 року ОСОБА_6 змінила прізвище на « ОСОБА_7 ».

17.06.2022 року від третьої особи ОСОБА_3 надійшли пояснення щодо позову. У поясненнях зазначено, що мати ОСОБА_3 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою з січня 2019 року проживає ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_5 . Колишній чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_1 у вказаному будинку прописаний. Рішенням суду від 05.07.2021 року шлюб між позивачем та ОСОБА_8 розірвано та встановлено,що з 24.02.2021 року сімейні відносини припинено, сторони проживають окремо. Причиною окремого проживання ОСОБА_1 є його систематичне порушення правил співжиття з колишньою дружиною та їх дитиною. Позивач завдавав моральних та фізичних страждань ОСОБА_3 та дитині, яка є інвалідом з дитинства з діагнозом ювенальний ідіоматичний артрит. 24.02.2021 року позивач проник до домоволодіння та вкрав техніку, золото, внаслідок чого було відкрито кримінальне провадження. З того часу позивач постійно погрожує ОСОБА_9 та доньці, тому ОСОБА_3 звернулася до психолога, у ході бесіди з дитиною остання вказала, що тато б`є маму неодноразово у присутності дитини. Отже, ОСОБА_1 систематично порушує правила співжиття, вчиняє сварки, застосовує психологічне та фізичне насильство. При цьому, заходи громадського впливу виявилися безрезультатними. На підставі викладеного просить відмовити в задоволенні позову.

Від ОСОБА_2 надійшли пояснення, в яких заперечувала проти позову. Заперечення обґрунтовані тим, що вона є власником будинку, в якому проживає її донька ОСОБА_3 та онука, ОСОБА_1 зареєстрований в будинку. Шлюб між її донькою та позивачем розірвано, останній бив ОСОБА_3 , продовжує їй погрожувати. На підставі викладеного просить відмовити у вселенні до її домоволодіння.

Ухвалою суду, постановленою 21.12.2022 року без виходу суду до нарадчої кімнати, визнано явку позивача обов`язковою, задоволено клопотання представника відповідача про допит свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 а також закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_13 позов підтримали, просили задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_14 проти позову заперечували, просили в його задоволенні відмовити.

У судовому засіданні третя особа ОСОБА_3 проти позову заперечувала, просила в його задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши учасників судового процесу, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на таке.

У судовому засіданні встановлено, що з 2005 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 почали проживати однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , з дозволу матері ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 28.05.2021 року (а.с.164) жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_2 . ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.49).

У 2007 році до реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 позивач продав належну йому частину квартири (а.с.12-13).

З дозволу відповідача ОСОБА_1 був зареєстрований в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 22.02.2007 року (а.с.10, 203).

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що отримані від продажу своєї нерухомості грошові кошти витратив на капітальний ремонт та будівництво за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, жодних доказів проведення ремонтних робіт у будинку відповідача, суттєвого поліпшення життєвих умов за вищевказаною адресою не надав. ОСОБА_3 у судовому засіданні стверджувала, що гроші, отримані від продажу власного житла ОСОБА_1 витратив на власні потреби, у тому числі на придбання автомобіля та професійних інструментів, у будинку за час спільного проживання позивача та ОСОБА_3 було зроблено лише косметичний ремонт ще до продажу позивачем своєї власності. Таким чином, доводи позивача не підтверджені жодним доказом, тому суд не бере їх до уваги.

18.08.2007 року ОСОБА_8 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 в подружжя народилася донька ОСОБА_5 .

Доводи позивача, що будинок був весільним подарунком йому та ОСОБА_3 суд не бере до уваги, оскільки зазначене не підтверджується жодними доказами.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач та її донька ОСОБА_3 не вчиняли жодних дій, спрямованих на виселення позивача із спірного будинку, а також не вчиняли будь-яких перешкод у його проживанні. Однак, 24.02.2021 року ОСОБА_1 з власної волі залишив домоволодіння, у якому не проживає по цей час.

Згідно з поясненнями ОСОБА_3 , у березні 2021 року позивач забрав з будинку всі свої речі, після чого ОСОБА_3 замінила замки на спірному будинку. З травня цього ж року ОСОБА_3 проживає у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з іншим чоловіком. Дитина ОСОБА_5 мешкає з матір`ю.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.07.2021 року по справі № 205/2036/21 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.77-79). Рішення набрало законної сили 05.08.2021 року.

Відповідно до договору найму житла від 22.01.2022 року ОСОБА_1 винаймає житло, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.154-155). Отже, позивач житлом забезпечений.

Між ОСОБА_1 та колишньою дружиною вкрай неприязні стосунки, що підтвердили сторони у судовому засіданні. ОСОБА_3 зазначила, що боїться позивача. ОСОБА_3 неодноразово зверталася до поліції через сварки з позивачем (а.с.183-184). 13.04.2021 року за зверненням ОСОБА_8 психолог ОСОБА_15 , провівши з дитиною ОСОБА_5 психодіагностичне інтерв`ювання (бесіду), надала психологічний висновок спеціаліста (а.с.186-200).

Відповідно до вказаного висновку зі слів дитини: «…тато б`є маму, це було неодноразово, я була свідком цього, він сказав я йому не потрібна, я не хочу з ним спілкуватися…». Спеціалістом рекомендовано детально обговорити можливість зустрічей і спілкування батька ОСОБА_1 з дитиною, але так, щоб не травмувати дитину, не спричинити стресовий розлад, бажано тільки у присутності матері.

У судовому засіданні позивач підтвердив, що з донькою має погані стосунки.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Частиною першою ст. 316 ЦК України визначено, що право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ч. 1ст. 317 ЦК України власнику майна належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно зі статтею 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Як встановлено судом, позивач житлом забезпечений, орендує квартиру за договором найму житла.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 ЖК України житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань.

Як встановлено в судовому засіданні, власник майна, який наділений Конституцією України правом володіння, розпорядження та користування майном, категорично заперечує проти проживання в належній їй нерухомості ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_3 , яка проживає у спірному будинку з неповнолітньою дитиною ОСОБА_16 та іншим чоловіком, перебуває у вкрай неприязних стосунках з позивачем. Таким чином, проживання в будинку ОСОБА_1 створить несприятливу атмосферу проживання, що також вплине на психіку неповнолітньої дитини, яка також знаходиться з батьком у поганих стосунках, що останній зазначив в судовому засіданні.

Отже, проживання позивача в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , порушить права власника, а також ОСОБА_3 та неповнолітньої дитини, які також мають право користування житлом, закріплене Конституцією України.

На підставі зазначеного, враховуючи закріплені ст. 41 Конституції України права власника будинку, виходячи з інтересів неповнолітньої дитини, що мешкає в будинку, а також враховуючи, що позивач є таким, що забезпечений житлом у відповідності до норм ст. 47 Конституції України, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову згідно з ч. 5 ст. 9 ЖК України.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем, відносяться за його рахунок.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 321, 376, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 80, 81, 141, 223, 247, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом вселення до даного будинку та передачі ключів від нього-відмовити.

Судові витрати позивача віднести на його рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко