Провадження № 6/496/83/23
УХВАЛА

20 вересня 2023 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Портна О.П., розглянувши заяву представника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» Мотузенка Ігоря Олександровича, про заміну стягувача у виконавчому провадженні, первісний стягувач ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», боржник ОСОБА_1 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2023 року матеріали справи за заявою представника ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» Мотузенка Ігоря Олександровича, про заміну стягувача у виконавчому провадженні, первісний стягувач ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», боржник ОСОБА_1 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні, направлено на розгляд до Біляївського районного суду Одеської області за підсудністю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України. Провадження по справі не відкривалось.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 серпня 2023 року, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Портній О.П.

Представник ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» звернувся до суду з заявою про заміну сторони стягувача з ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» на ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» у рамках виконавчого провадження № 63974507.

Суд вважає, що заява заміну сторони виконавчого провадження підлягає поверненню без розгляду на підставі наступного.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесу особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч.ч. 1 та 3 ст. 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно до ч. 3 ст. 62 ЦПК України, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Взаємовідносини між довірителем та представником мають договірний характер.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами само представництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Тобто, процесуальний закон визначає, що представники сторін, третіх осіб, а також осіб, які за законом мають право звертатися до суду в інтересах інших, можуть діяти у судовому процесі або за правилами самопредставництва, або як власне представники. Останніми можуть бути: адвокати, законні представники, а у випадках, визначених у процесуальних законах, зокрема у малозначних справах, справах незначної складності, - інші особи (ст. 60 ЦПК України). Повноваження саме цих представників підтверджують документи, визначені у ч. ч. 1, 4 ст. 62 ЦПК України.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному судочинстві можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Судом встановлено, що заява про заміну сторони виконавчого провадження від імені заявника підписана представником Мотузенком І.О., який діє на підставі довіреності № б/н, виданої 06 липня 2022 року ТОВ « ФК «Укрфінстандарт» в особі директора Сисина Віталія Вікторовича. Однак, в довіреності не зазначено підставу її видачі, відповідно до положень ЦК України, а тому суд не має можливості з`ясувати обсяг повноважень представника під час вирішення питання про заміну сторони стягувача у виконавчому проваджені.

Цей висновок підтверджується і постановою ВП ВС, у якій суд дійшов висновку, що особи, які представляють юридичну особу за довіреністю та виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, діють від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі № 910/23346/16). Крім того, особа, яка здійснює представництво за довіреністю, повинна мати статус адвоката й отримати свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та діяти в порядку представництва, а не самопредставництва юридичної особи (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.10.2018 р. у справі № 908/1101/17).

Окрім цього на підтвердження повноважень представника матеріали заяви містять копію наказу № 13/10/2022 від 13.10.2022 року про обрання членів виконавчого органу з питань представництва інтересів Товариства в судах.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», управління товариством здійснюється через органи. Органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

В ст. 30 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» закріплено, що загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства, крім питань, віднесених до виключної компетенції інших органів товариства законом або статутом товариства. До компетенції загальних зборів учасників належать зокрема обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства.

Згідно ч. 1, 4, 5 ст. 39 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. Виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва. Статутом може бути встановлено, що виконавчий орган товариства є колегіальним, та визначено його кількісний склад. Назвою колегіального виконавчого органу є "дирекція", а його голови - "генеральний директор" - найвища адміністративна посада, якщо статутом не передбачені інші назви.

Статтею 391 ЗУ «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» закріплено, що у разі утворення колегіального виконавчого органу до його складу можуть обиратися виконавчі або невиконавчі директори. Невиконавчий член колегіального виконавчого органу - ради директорів (далі - невиконавчий директор) - це фізична особа, яка обрана членом ради директорів товариства та здійснює функції нагляду, управління ризиками та контролю за діяльністю товариства та виконавчих директорів. Невиконавчий директор не має права втручатися у поточну діяльність товариства в інший спосіб, ніж брати участь у прийнятті рішень радою директорів або комітетом (у разі утворення). Невиконавчий директор може бути незалежним членом такого виконавчого органу.

Аналізуючи вищевказані норми законодавства суду залишається незрозумілою підпорядкованість органів управління в ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та утворення виконавчого органу з питань представництва інтересів Товариства в судах, оскільки в додатках доданих до матеріалів заяви відсутні копія Статуту товариства, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців з даними, які є актуальними на момент подачі заяви про заміну стягувача у виконавчому провадження, а також копії документів, які б належним чином підтверджували повноваження особи, яка звертається до суду.

Частиною 2 ст. 183 ЦПК України передбачено, що письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником, а відповідно до ч. 4 цієї статті суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог ч. 1 або 2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Згідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України необхідно роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про можливість повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 260, 353 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Укрфінстандарт», про заміну сторони виконавчого провадження, первісний стягувач ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень», боржник ОСОБА_1 , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна повернути заявнику з усіма доданими до неї додатками.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 15 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Суддя О.П. Портна