Провадження № 2-з/756/168/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року місто Київ

Суддя Оболонського районного суду м. Києва Ткач М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна.

Ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 14.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна залишено без руху, для надання позивачем доказів щодо дійсної вартості кожного окремо спірного об`єкта нерухомого майна, для визначення судом підсудності такої позовної заяви у відповідності до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,1110га, що розташована за адресою: Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, с/т Авіатор; транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN CADDY» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Крім того, заявник просила зупинити реалізацію квартири АДРЕСА_1 на електронних торгах, організатором яких є ДП «СЕТАМ» та заборонити ДП «СЕТАМ» та Оболонському відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), іншим особам здійснювати будь-які дії, спрямовані на відчуження квартири. Зазначається, що вжиття заходів забезпечення позову забезпечить уникнення можливості його відчуження до ухвалення судом рішення у цій справі.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Тобто першочерговим при розгляді заяви про забезпечення позову є оцінка дотримання процесуального порядку (юрисдикції) звернення із заявою про забезпечення позову до суду.

Підсудністю у цивільному судочинстві визначено розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

ЦПК України розмежовує наступні види підсудності: загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27 ЦПК), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28 ЦПК) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК).

Як зазначено в постановах Верховного суду від 23.01.2018 у справі № 460/4286/16-ц та від 16.05.2018 у справі № 640/16548/16-ц, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

За приписами ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Враховуючи, що позивачем заявлено позовні вимоги про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна, на дану категорію справ поширюється дія правила про виключну підсудність.

Заява про забезпечення позову, як зазначалося вище, подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності.

Форма та зміст заяви про забезпечення позову мають відповідати вимогам статті 151 ЦПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 1ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, судом встановлено, що позивачем до заяви про забезпечення позову не долучено доказів щодо дійсної вартості кожного окремо спірного об`єкта нерухомого майна, які мають різне місцезнаходження, для визначення судом підсудності такої заяви.

До того ж, як зазначалося вище, ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 13.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна залишено без руху, саме для надання позивачем доказів щодо дійсної вартості кожного окремо спірного об`єкта нерухомого майна, для визначення судом підсудності такої позовної заяви у відповідності до вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України.

Крім того, слід зазначити, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження (ч.1 ст.153 ЦПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику, як таку, що подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України.

Керуючись статтями 150-153, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя М.М. Ткач