Ухвала

19 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 580/3508/21

провадження № 61-12503ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Будищенського сільського голови про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Будищенського сільського голови про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовна заява мотивована тим, що 17 лютого 2021 року між Будищенською сільською радою Черкаського району Черкаської області

та ОСОБА_1 укладений трудовий строковий договір, відповідно до якого працівник приймається на роботу в Будищенську сільську раду Черкаського району Черкаської області для виконання повноважень начальника юридичного відділу з 17 лютого 2021 року до закінчення проведення конкурсу на заміщення вакантної посади та призначення особи на посаду начальника юридичного відділу.

15 квітня 2021 року на офіційному сайті Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області було розміщено оголошення про конкурс на заміщення вакантної посади начальника юридичного відділу.

28 квітня 2021 року Будищенська сільська рада Черкаського району Черкаської області прийняла розпорядження № 59-к «Про звільнення ОСОБА_1 », в якому вказала звільнити ОСОБА_1 з посади виконуючого повноваження начальника юридичного відділу 28 квітня

2021 року.

Позивач вважає, що законних підстав для винесення вказаного розпорядження не було, а тому воно підлягає скасуванню, оскільки трудовий строковий договір укладений ним з Будищенською сільською радою зі строком дії до закінчення проведення конкурсу на заміщення вакантної посади та призначення особи на посаду, проте в оскаржуваному розпорядженні відсутні посилання на загальні результати конкурсу, посилання на переможця та дату, з якої призначено переможця конкурсу на посаду.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області

від 28 квітня 2021 року № 59-к «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника юридичного відділу Виконавчого комітету Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської областіз 29 квітня 2021 року;

- стягнути з Виконавчого комітету Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня поновлення на посаді.

Черкаський районний суд Черкаської області своїм рішенням від 16 січня 2023 року (у складі судді Смоляра А. О.) у задоволенні позову

ОСОБА_1 відмовив.

Черкаський апеляційний суд своєю постановою від 06 квітня 2023 року

(у складі колегії суддів: Нерушак Л. В., Бородійчука В. Г., Новікова О. М.) рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня

2023 року залишив без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що, укладаючи строковий трудовий договір, позивач був ознайомлений з його умовами, в тому числі щодо закінчення строку його дії, а чинне трудове законодавство не покладає на роботодавця обов`язку попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за пунктом 2 частини першої

статті 36 КЗпП України.

16 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року, в якій заявник просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду

на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

resjudicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Черкаський районний суд Черкаської області своєю ухвалою від 22 грудня 2022 року справу № 580/3508/21 визнав малозначною та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у цій справі є вимоги про:

- визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення

на роботі (немайнового характеру);

- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (майнового характеру).

З огляду на зміст судових рішень та касаційної скарги, заявник заявляє вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

з дня звільнення до дня поновлення на роботі та вказує його розмір

у касаційній скарзі у сумі 324 786 грн.

Отже, ціна позову майнового характеру у вказаній справі станом

на 01 січня 2023 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 250 = 671 000 грн).

В частині вимог немайнового характеру справа є незначної складності, оскільки Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

З огляду на резолютивну частину постанови Черкаського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року, постанова апеляційного суду може бути оскаржена в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, справа № 580/3508/21 є незначної складності та не належить

до виключень з цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання

на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення у справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статями 19, 389,

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 січня 2023 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Будищенського сільського голови про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

В. М. Ігнатенко

В. В. Сердюк