Справа № 504/2551/23
Номер провадження 2/504/1795/23
26.09.2023смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Сафарової А.Ф.,
за участю секретаря судових засідань - Антипової Л.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,
ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , за результатом якої просить зменшити розмір аліментів, які стягуються із нього на підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 січня 2015 року по справі № 504/3582/14-ц на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4 з 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно. В обґрунтування позову зазначив, що зазначене рішення було пред`явлено до примусового виконання, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2015 №47502681. З моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів, у нього значно змінився сімейний стан та суттєво погіршилося матеріальне становище. У вересні 2013 року він уклав другий шлюб із ОСОБА_5 , від шлюбу з якою у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_6 . Проте сімейне життя не склалось та зазначений шлюб був розірваний рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва, що підтверджується рішенням суду від 10.10.2018 у справі №4874209/18. Після розірвання шлюбу, за усною домовленістю зі своєю другою дружиною - ОСОБА_5 , він добровільно сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , які на теперішній час складають 4000,00 грн. На даний час він спільно проживає однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_9 , з якою веде спільне господарство, має спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. ОСОБА_10 має від першого шлюбу сина - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого він виховує як власного сина. Він як голова своєї родини приймає безпосередню участь не тільки у вихованні, а і в утримані - ОСОБА_11 та своєї цивільної дружини - ОСОБА_10 . Він не відмовляється від утримання своєї доньки - ОСОБА_4 , однак аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) є для нього непомірним тягарем, у зв`язку із чим враховуючи сплату аліментів на утримання своєї другої доньки - ОСОБА_6 , фактичне утримання свого пасинка - ОСОБА_11 та створення нової сім`ї, вважає, що аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), будуть достатніми для належного утримання - ОСОБА_4 , у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду із вказаним позовом.
Позивач в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовної заяви з підстав, викладених у ній, надав згоду на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Відповідач в судові засідання, призначені на 27.07.2023, 14.09.2023 не з`являлася, про дату, час та місце якого повідомлялася своєчасно, належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за останньою відомою адресою місця проживання на території Одеської області. На адресу суду повернулася судова повістка про виклик до суду без вручення із зазначенням причин повернення у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Повідомлення про виклик особи в судове засідання на 26.09.2023 було опубліковано на офіційному веб - порталі Комінтернівського районного суду Одеської області.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судовим розглядом встановлено, що рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.01.2015 у справі №504/3582/14-ц з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2014 року, до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно. 13.05.2015 ВДВС Комінтернівського районного управління юстиції відкрито виконавче провадження за № 47502681, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження.
Від шлюбу із ОСОБА_5 , який розірвано рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 10.10.2018 по справі №487/4209/18, у ОСОБА_1 народилася донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .
З копій квитанцій, наданих суду позивачем, вбачається, що на банківський рахунок ОСОБА_5 позивачем сплачуються кошти, що підтверджує факт добровільної сплати коштів на утримання доньки від другого шлюбу - ОСОБА_6 .
З копії акту обстеження умов проживання, складеного членами комісії Чорноморської селищної ради, вбачається, що ОСОБА_1 проживає разом із ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . Неповнолітня дитина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться на утриманні (вихованні) свого вітчима - ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна матеріального та сімейного стану платника аліментів є законно визначеною підставою для вимоги про зменшення розміру аліментів.
Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за домовленістю між батьками на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Верховним Судом України висловлено таку правову позицію в постанові від 05.02.2014 року в справі №6-143цс13.
За приписами ч.ч.2, 3 ст.182 ЦПК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд доходить висновку, що позивачем доведені законі підстави звернення до суду з даним позовом, враховуючи зміну його сімейного та матеріального стану через наявність інших утриманців.
17.05.2017 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесені зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Таким чином, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, у зв`язку з чим при зменшеному за даним рішенням суду розміром аліментів, що присуджені до стягнення, мінімальний їх розмір складатиме не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд дійшов висновку, що позивачем доведені законі підстави звернення до суду з даним позовом, а саме зміну сімейного стану позивача та перебування на його утриманні дитини від другого шлюбу, на утримання якої сплачує аліменти в добровільному порядку, цивільної дружини та пасинка.
За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили.
Суд наголошує, що відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
Керуючись ст.ст.81, 141, 180, 182, 191 СК України, ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити.
Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 27 січня 2015 року по справі № 504/3582/14-ц на користь ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) на 1 /6 частину заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.
Стягнення аліментів у зміненому розмірі проводити з дня набрання чинності рішенням суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складений 26.09.2023.

Суддя : Сафарова А. Ф.