Справа № 539/4289/23
Провадження № 2-зз/539/7/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 м.Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в особі судді Овчаренко О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову та припинення арешту майна, встановив: ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного суду Полтавської області з заявою про скасування заходів забезпечення позову, в якій просить припинити арешт належного йому нерухомого майна, який був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника ВП №57588877 від 06.02.2019 Лубенським міським відділом ДВС ГТУЮ у Полтавській області. Вивчивши подану заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч. 4 ст. 158 ЦПК України, за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Відповідно до ч. 9 ст.10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Тому суд вважає за можливе застосувати до заяви про скасування заходів забезпечення позову аналогію закону, що полягає у застосуванні наслідків невідповідності заяви про забезпечення позову ЦПК України до заяви про скасування заходів забезпечення позову. Частиною 10 статті 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу. Подана ОСОБА_1 заява про скасування заходів забезпечення позову не відповідає вимогам ст.151,158 ЦПК України, оскільки у ній не зазначено яким судовим рішенням, який захід забезпечення позову було вжито саме судом та про скасування якого просить заявник. До заяви також не додано копію судового рішення на підтвердження вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно належне заявнику. При цьому з довідки від 14.09.2023, наданої працівником канцелярії суду, вбачається, що у КП «Д-3» відсутні відомості щодо судового рішення, яким було забезпечено позов шляхом накладення арешту у справі, у якій стороною є ОСОБА_1 . Окрім того, суд звертає увагу, що звернувшись до суду саме із заявою про скасування заходів забезпечення позову, які можуть бути вжиті тільки судом, ОСОБА_1 просить припинити арешт належного йому нерухомого майна, який був накладений постановою державного виконавця при примусовому виконанні рішення суду про стягнення аліментів, на підтвердження чого надав відповідну постанову та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про повернення заяви про скасування заходів забезпечення позову заявнику. Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику його право на звернення до суду зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, передбаченому розділом VII ЦПК України, якщо він вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено його права чи свободи. На підставі викладеного, керуючись ст. 151,153,158,260,353,354,355 ЦПК України, суд, - постановив: Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову та припинення арешту майна повернути заявнику. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О.Л.Овчаренко