РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 181/1381/23
Провадження № 2/181/277/23
"25" вересня 2023 р. смт. Межова
Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді Літвінової Л.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Остапенко А.О.,
розглянувши у загальному порядку у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Межова Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Межівської селищної ради Дніпропетровської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,
До Межівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Межівської селищної ради Дніпропетровської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла громадянка України - ОСОБА_2 . (відповідне свідоцтво про смерть він отримав лише дізнавшись про заповіт 21 серпня 2023 року)
Як стало йому відомо за життя, на випадок смерті, ОСОБА_2 зробила розпорядження (заповіт) від 27 червня 2018 року, яким заповідала йому зазначену вище земельну ділянку, що знаходилася в оренді у фермерському господарстві «Лада Агро», засновником якого він є.
Вказаний заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру.
Про смерть ОСОБА_2 та складений заповіт на його ім`я, йому стало відомо в липні 2023 року.
Він є спадкоємцем за заповітом у відповідності до ст. 1234 Цивільного кодексу України.
Щодо інших спадкоємців як законом так і за заповітом йому невідомо.
Звернувшись до нотаріуса, останній йому пояснив, що ним було пропущено термін для подачі заяви про прийняття спадщини і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку.
Він не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо про існування заповіту, який передав йому знайомий з с. Райполе, і клопотання про допит його в якості свідка він заявить в судовому засіданні.
Необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Вказаний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17.
Незадоволення його прохання щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування (Межівська селищна рада Синельниківського району Дніпропетровської області) на території якого воно знаходиться або до інших спадкоємців.
Позивач просить суд визначити йому, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 : Україна Запорізька область Вознесенівський район місто Запоріжжя про що 27 вересня 2022 року складено відповідний актовий запис № 2756, протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду; судові витрати покласти на позивача.
У судове засідання позивач та його представники не з`явилися, останній надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити повністю.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
У ч. 2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.(статті 1220, 1222 ЦК України).
У відповідності до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого повторно 21 серпня 2023 року Васильківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець ОСОБА_2 .(а.с.10)
Вказаний заповіт є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру.(а.с.53-57)
Вищезазначене майно, належало спадкодавцю, ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Гордієнко І.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1428. Право власності ОСОБА_2 також було зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується відповідним Витягом №125006145. (а.с.14,15,16)
Згідно повідомлення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. про отримання заяви від 01.08.2023 №122/02-14, вбачається, що позивачем було пропущено 6-місячний строк на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.(а.с.13)
Вищевикладені обставини підтверджуються також дослідженими у судовому засіданні матеріалами спадкової справи №22 за 2023 рік, заведеної 25 травня 2023 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .(а.с.42-109)
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
При цьому, згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Виходячи з правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26 червня 2019 року по справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що він не був обізнаний про наявність заповіту. Тобто, причини пропуску строку на прийняття спадщини, наведені у позовній заяві, є поважними.
У судовому засіданні також встановлено, що ОСОБА_1 в свою чергу заяв про відмову від прийняття спадщини не подавав.
За таких обставин, оскільки позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із визначенням позивачеві - спадкоємцеві за заповітом, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що позов підлягає задоволенню повністю.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Однак суд, враховуючи, що у позовній заяві позивач прохав судові витрати залишити за ним, вважає за необхідне судові витрати у вигляді сплаченого судового збору залишити за ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1268-1272 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України суд, -
Визначити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянину України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 : Україна Запорізька область Вознесенівський район місто Запоріжжя, про що 27 вересня 2022 року складено відповідний актовий запис № 2756, - тривалістю 3 (три) місяці, починаючи з моменту набрання законної сили рішенням суду.
Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору залишити за позивачем ОСОБА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Л. Ф. Літвінова