Дата документу 18.09.2023 Справа № 314/4191/14-ц
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний №314/4191/14-ц Головуючий у 1-й інстанції: Мануйлова Н.Ю.
Провадження №22-ц/807/1937/23 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

18 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором № ZPCAA5 від 12 листопада 2007 року у сумі 28 739,05 доларів США, що за курсом 11,63 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11 червня 2014 року складає 334 235,15 грн, яка складається з наступного: 5393 доларів США заборгованість за кредитом; 2614,24 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 1951,76 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 17410,82 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 1368,53 доларів США штраф (процентна ставка).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 3344,85 грн.

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заяво про перегляд вищезазначеного заочного рішення суду.

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09 грудня 2019 року заяву відповідача про перегляд заочного рішення суду задоволено, заочне рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 15 серпня 2014 року по справі № 314/4191/14-ц скасоване, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2022 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішення, Акціонерне товариство «Комерційний банк «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу безпосередньо до Запорізького апеляційного суду засобами поштового зв`язку 01 вересня 2023 року, що надійшла до суду апеляційної інстанції 04 вересня 2023 року, яка містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Клопотання обґрунтовано тим, що повний текст оскаржуваного судового рішення отримано апелянтом поштою - 10 серпня 2023 року, тому вважає, що строк на звернення з апеляційною скаргою, відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України не пройшов, у зв`язку з чим просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 04 вересня 2023 року матеріали справи витребуванні з Вільнянського районного суду Запорізької області.

14 вересня 2023 року матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Запорізьким апеляційним судом встановлено, що апелянтом при подачі вищезазначеної апеляційної скарги у цій справі було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини пропуску поважними.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт третій частина шоста статті 272 ЦПК України).

Матеріалами справи встановлено, що 06 грудня 2022 року Вільнянським районним судом Запорізької області було ухвалено рішення без участі сторін, повний текст якого виготовлений 16 грудня 2022 року, що підтверджується протоколом судового засідання (т.2 а.с.54, 55-61).

Таким чином, враховуючи дату складання оскаржуваного рішення (16 грудня 2022 року), відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України, останнім днем строку для подання АТ КБ «ПриватБанк» апеляційної скарги на рішення суду було 13 січня 2023 року (робочий день, п`ятниця).

Як вбачається із супровідного листа, 22 березня 2023 року судом першої інстанції направлено копію оскаржуваного рішення зокрема АТ КБ «ПриватБанк» на адресу зазначену ним в позовній заяві, а саме: 69065, м. Запоріжжя, пл. Інженерна, буд.1(т.1 а.с.1). Зазначену адресу для листування Банком зазначено в інших документах, які надав до суду першої інстанції(т.1 а.с.1,33,35,125,190,199,204,205-206, т.2 а.с.25,35-36,51,65-66).

В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення із трекінг номером 70 0, в якому зазначено про отримання АТ КБ «ПриватБанк»- 31 березня 2023 року рішення суду по справі № провадження 2/314/59/2022 (т.2 а.с.64).

Отже, АТ КБ «ПриватБанк» повне рішення суду першої інстанції було вручено - 31 березня 2023 року.

Враховуючи, що копію повного тексту оскаржуваного судового рішення у цій справі АТ КБ «ПриватБанк» отримано 31 березня 2023 року, тому останній тридцятий день на оскарження судового рішення припадає на вихідний день 30 квітня 2023 року (неділя), який переноситься на перший робочий день 01 травня 2023 року (понеділок).

Апеляційну скаргу подано апелянтами безпосередньо до суду апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку 01 вересня 2023 року(через три місяці), тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Таким чином, апеляційну скаргу апелянтом подано з пропуском строку, що встановлений ч. 2 ст. 354 ЦПК України.

Особа, яка заявляє клопотання про поновлення встановленого законом процесуального строку, повинна надати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Як на підтвердження поважності причини пропуску строку Банк зазначає, що він судове рішення отримав лише 10 серпня 2023 року, що не приймається апеляційним судом до уваги з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що дійсно 03 серпня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду першої інстанції із заявою про видачу оскаржуваного судового рішення та зазначив, що він його не отримував. В даній заяві Банк вказав адресу на яку судом першої інстанції вперше було направлено судове рішення, а саме: 69065, м. Запоріжжя, вул. Інженерна, буд.1 (т.2 а.с.65-68).

На вимогу зазначеної заяви, судом першої інстанції 07 серпня 2023 року повторно було направлено копію рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2022 року, яке Банк отримав 10 серпня 2023 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового рекомендованого відправлення із трекінг номером 70 1, що повернулося до суду першої інстанції 10 серпня 2023 року (т.2 а.с.70).

Отже, судом на вимогу Банку, 07 серпня 2023 року було повторно направлено судове рішення, яке отримано Банком 10 серпня 2023 року, що не дає підстав вважати, що строки на подачу апеляційної скарги необхідно відраховувати саме з 10 серпня 2023 року, оскільки вперше оскаржуване судове рішення було направлено судом першої інстанції на адресу Банку 22 березня 2023 року відповідно до положень ч.5 ст.272 ЦПК України.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що вперше копію оскаржуваного судового рішення АТ КБ «ПриватБанк» отримало поштою саме 31 березня 2023 року, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням (т.2 а.с.64), при цьому належних та допустимих доказів на спростування того, що 31 березня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» не отримало оскаржуване судове рішення, останнім суду апеляційної інстанції не надано, а тому тридцятиденний строк передбачений ч.2 ст.354 ЦПК України на подання апеляційної скарги відраховується з 31 березня 2023 року.

Отже, Банком не наведено обставини, які об`єктивно пов`язані з непереборними обставинами чи істотними перешкодами для подання апеляційної скарги в строки, передбачені ч.2 ст.354 ЦПК України, а зазначені Банком причини є неповажними для поновлення строку.

Крім того, ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Аналогічна позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 січня 2023 року по справі № 9901/278/21.

Апеляційний суд наголошує, що триваюча пасивна поведінка позивача не свідчить про дотримання строку звернення до суду, з урахуванням наявної у Банку можливості знати про стан своїх справ, свобод та інтересів через представника, який був уповноважений ним на представництво його інтересів.

Сукупність указаних обставин свідчать про відсутність об`єктивних обставин, які б безумовно свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а відтак і слугували підставами для задоволення клопотання.

Слід також враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Окрім того, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики ЄСПЛ випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу resjudicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ.

Так, у параграфі 41 рішення ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені ЄСПЛ у справах "Науменко проти України" від 09 листопада 2004 року, "Полтораченко проти України" від 18 січня 2005 року та "Тімотієвич проти України" від 08 листопада 2005 року.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, ЄСПЛ визнає легітимними обмеженнями встановлені державами-членами Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі "Перетяка та Шереметьев проти України" від 21 грудня 2010 року).

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» отримав судове рішення 31 березня 2023 року, апеляційну скаргу подав 01 вересня 2023 року, більше ніж через 5 місяців,після отримання оскарженого рішення та більше ніж через 3 місяціпісля закінчення строку для її подання (01 травня 2023 року), поважності причин пропуску, які об`єктивно пов`язані з непереборними обставинами чи істотними перешкодами для подання апеляційної скарги в строки, передбачені ч.2 ст. 354 ЦПК України скаржник не надав.

Відтак, наведені АТ КБ «ПриватБанк» обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не можуть бути визнані поважними та не дають підстав для висновку про його пропуск з поважних причин.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що окреслені апелянтом обставини в обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження апеляційним судом визнані неповажними та відхилені, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання АТ КБ «ПриватБанк» про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення. У зв`язку з цим апеляційне провадження у справі не може бути відкрите.

Керуючись ст. ст. 3, 126, 352, 356, ч. 6 ст. 357, п. 4 ч. 1 ст. 358, 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про поновлення строку на апеляційне оскарження уцій справі - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2022 рокуу справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Справу № 314/4191/14-ц повернути до суду першої інстанції.

Копії ухвали надіслати учасникам справи в порядку, визначеному ч. 8 ст. 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий, суддя Суддя Суддя
Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.