"18" вересня 2023 р.
Справа № 2-174/03
Провадження № 2-др/642/4/23
ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2023 року м. Харків
Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Гримайло А.М.
за участю секретаря судового засідання Борсук В.Б.,
розглянувши в порядку позовного провадження заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення про зняття заборони відчуження з власності у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії начальника паспортного відділення Ленінського РВ ХГУ УМВС України в Харківській області Тота А.В., яка була об`єднана зі справою Московського районного суду м. Харкова за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання ,-
13.07.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про винесення додаткового рішення про скасування заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 , обтяження: реєстраційний номер обтяження 6336928 на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Харкова б/н від 08.10.2003 року, де власником майна зазначена ОСОБА_4 , а фактичні власники якого з 12 жовтня 1999 року на 2/3 частини є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АВЕ № 285592 та з 17.11.1994 року на 1/3 частини є власником ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.11.1994 року виданого 2-ю Харківською дистанцією цивільних споруд Південної залізниці згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
В обґрунтування зазначила, що У провадженні Ленінського районного суду м.Харкова знаходилася цивільна справа за скаргою ОСОБА_2 на дії начальника паспортного відділення Ленінського РВ ХГУ УМВС України в Харківській області Тота А.В., яка була об`єднана зі справою Московського районного суду м.Харкова у якій ОСОБА_3 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання з 1 березня 1999 року. Спір був відносно квартири АДРЕСА_1 , а не квартири АДРЕСА_1 .
20 травня 1999 року за клопотанням ОСОБА_2 судом Московського районного суду м.Харкова було випадково накладено заборону на відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , хоча спір був відносно квартирі АДРЕСА_1 . 24 травня 1999 року Московським районним судом м.Харкова за клопотанням того ж ОСОБА_2 було накладено заборону на відчуження і на квартиру АДРЕСА_1 , однак заборона на відчуження з квартири АДРЕСА_1 була скасована ухвалою (определение) судді Гримайло А.М. лише 20 січня 2004 року. Одночасно 20 січня 2004 року було скасовано і ухвалу (определение) від 08.10.2003 року, яким також помилково було накладено заборону на відчуження на квартиру АДРЕСА_1 . Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на теперішній час існує ще дві заборони на відчуження на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвал без номеру Ленінського районного суду м.Харкова від 26.12.2001 року.
Так, згідно Реєстру, реєстраційний номер обтяження 5647827 на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 26.12.2001 року, власником майна зазначена ОСОБА_6 . Також реєстраційний номер обтяження 5647850 на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 26.12.2001 року, власником майна зазначено ОСОБА_2 . А також реєстраційний номер обтяження 6336928 на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 08.10.2003 року, власником майна зазначено ОСОБА_4 . Фактичними власниками майна квартири АДРЕСА_1 на цей період часу, коли розглядалася цивільна справа, були: з 12 жовтня 1999 року на 2/3 частини ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АВЕ № 285592, та з 17.11.1994 року на 1/3 частини власник ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.11.1994 року виданого 2-ю Харківською дистанцією цивільних споруд Південної залізниці згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» , які нічого не знали про обтяження своєї власності, оскільки вказані спірні правовідносини були не відносно нашого житла, а тому до участі у справі нас не залучали.
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір заявниці - ОСОБА_5 , і вона звернулася до нотаріуса за оформленням спадщини та відповідно дізналася про заборону відчуження свого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 . на підставі ухвал Ленінського районного суду м.Харкова від 26.12.2001 року та 08.10.2003 року.Коли стала оформляти спадщину, 26 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду з заявою надати документи на зняття заборони з квартири АДРЕСА_1 , та отримала ухвалу Ленінського районного суду м.Харкова від 20 січня 2004 року про зняття такої заборони. Після звернення до реєстраторів, з`ясовано, що ухвала скасовує лише реєстраційний номер обтяження 6336928 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Харкова віл 08.10.2003 року. власником майна зазначено ОСОБА_4 , а інші два обтяження реєстраційний номер обтяження 5647827 та 5647850 не зняті.13 червня 2023 року Ленінським районним судом м.Харкова винесено ухвалу про скасування заборони відчуження скасувавши обтяженя № 5647827 зазначений власник ОСОБА_6 та № 5647850 зазначений власник ОСОБА_2 , скасувавши ухвали від 26.12.2001 року. Рішення набрало чинності 13 липня 2023 року.Але, 12.07.2023 року заявниця отримала відмову реєстраторів ГорБТИ про зняття обтяження № 6336928 на підставі ухвали б/н, від 08.10.2003, Ленінського районного суду м. Харкова, де об`єктом обтяження є квартира ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , але власником зазначена ОСОБА_4 .
Заявниця ОСОБА_1 , вимушена звернутися до суду з заявою про винесення додаткового рішення про зняття заборони відчуження з моєї власності, оскільки судом не винесено ухвалу про зняття заборони відчуження з квартири АДРЕСА_1 , де власником зазначена ОСОБА_4 , а в ухвали суду (определении) не зазначено хто є власником майна та що власниками вказаного майна є з 12 жовтня 1999 року на 2/3 частини є ОСОБА_5 та з 17Л1.1994 року на 1/3 частини є власником ОСОБА_1 , а не ОСОБА_4 , та що обтяження було помилково встановлено оскільки стосувалося будинку 38-Д а не 38.
Сторони про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення з таких підстав.
Згідно п.1 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Дослідивши матеріали справи в межах питання, яке розглядається, подану заяву, суд приходить до висновку, що оскільки під час розгляду справи не було вирішено питання про зняття заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 , обтяження: реєстраційний номер обтяження 6336928 на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Харкова б/н від 08.10.2003 року, де власником майна зазначена ОСОБА_4 , а фактичні власники якого з 12 жовтня 1999 року на 2/3 частини є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АВЕ № 285592 та з 17.11.1994 року на 1/3 частини є власником ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.11.1994 року виданого 2-ю Харківською дистанцією цивільних споруд Південної залізниці згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», тому в рішенні суду необхідно зазначити про скасування заборони відчуження, в зв`язку з чим у даній справі необхідно ухвалити додаткове рішення суду.
Керуючись ст. ст. 270, 354-356 ЦПК України, суд, -
Заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення про зняття заборони відчуження з власності у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії начальника паспортного відділення Ленінського РВ ХГУ УМВС України в Харківській області Тота А.В., яка була об`єднана зі справою Московського районного суду м. Харкова за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 2-174/03 за скаргою ОСОБА_2 на дії начальника паспортного відділення Ленінського РВ ХГУ УМВС України в Харківській області Тота А.В., яка була об`єднана зі справою Московського районного суду м. Харкова за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розірвання договору довічного утримання.
Скасувати заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 , обтяження: реєстраційний номер обтяження 6336928 на підставі ухвали Ленінського районного суду м.Харкова б/н від 08.10.2003 року, де власником майна зазначена ОСОБА_4 , а фактичні власники якого з 12 жовтня 1999 року на 2/3 частини є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом АВЕ № 285592 та з 17.11.1994 року на 1/3 частини є власником ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право власності на житло № НОМЕР_1 від 17.11.1994 року виданого 2-ю Харківською дистанцією цивільних споруд Південної залізниці згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Згідно до ч. 11 ст. 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення. суду.
Суддя А.М. Гримайло