Справа № 182/1688/23
Провадження № 2-о/0182/68/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04.09.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

секретар Іванова Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Нікополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, та про встановлення факту належності документу, -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.

Вона, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.11.2021 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 09.11.2021 року № 47, їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Копію даного рішення вона отримала у липні 2022 року, звернувшись до сервісного центру управління пенсійного фонду України в місті Нікополі Дніпропетровської області. З тексту вищевказаного рішення стало відомо, що: «за результатом розгляду документів, доданих до заяви, за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди:

- навчання з 01.09.1980 року по 02.07.1982 року, з 01.09.1985 року по 27.06.1991 року, оскільки в дипломах НОМЕР_1 від 02.07.1982 року та РВ № 791552 від 27.06.1991 року вказано по-батькові українською та російською мовами « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявниці (« ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 »);

- роботи протягом серпня 1982 року - грудня 1998 року, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 19.08.1982 року, яку не прийнято до уваги при обчисленні страхового стажу, оскільки виправлено по-батькові з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » (на підставі паспорту від 06.04.1981), що не відповідає дійсним паспортним даним заявниці;

- роботи з 01.08.1982 року по 12.09.1985 року, з 20.01.1998 року по 10.11.2000 року, на підставі довідок від 19.10.2021 року № 16.6.0-12-7/22/2309, від 23.09.2021 року № 4/819, від 28.10.2021 року № 4/938, від 27.09.2021 року № 138, в яких зазначено дошлюбні прізвища. Згідно із свідоцтвом про шлюб, змінено прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » та наявне виправлення по-батькові на « ОСОБА_2 », таким чином, не підтверджено послідовну зміну прізвищ та приналежність довідок заявниці. Крім того, в свідоцтві про народження заявниці зазначено по батькові « ОСОБА_2 ». У зв`язку з тим, що вказані періоди не зараховані до страхового стажу Заявника, у ОСОБА_1 відсутнє право на призначення пенсії».

При її народженні ІНФОРМАЦІЯ_2 , її прізвище, ім`я та по батькові записали російською мовою як « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданим Мантуровським районним відділом ЗАЦС Костромської області 19 листопада 1963 року. 02 липня 1982 року їй, ОСОБА_5 , видано диплом з відзнакою НОМЕР_1 за реєстраційним № 2543, в якому зазначено, що вона в 1980 році вступила до Нікопольського медичного училища і в 1982 році закінчила повний курс вказаного училища по спеціальності «медична сестра». Рішенням Державної комісії від 2 липня 1982 року їй, ОСОБА_5 , присвоєно кваліфікацію «медична сестра», сторінка заповнена українською мовою. На іншій сторінці диплом заповнений російською мовою, містить ту саму інформацію, особу, якій видано диплом вказано як « ОСОБА_5 ». 19 серпня 1982 року їй видано трудову книжку НОМЕР_2 , в якій на першій сторінці її дані були записані російською мовою (прізвище « ОСОБА_3 », ім`я « ОСОБА_6 », по батькові виправлено з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 »), на підставі паспорта НОМЕР_4 , виданого ОВД Нікопольського ГІК Дніпропетровської області 06.04.1981 року. 08 серпня 1987 року вона уклала шлюб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 08 серпня 1987 року зроблено запис № 516. Після укладення шлюбу вона змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (російською мовою). По батькові її записано російською мовою як « ОСОБА_2 ». Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_5 , виданим Відділом запису актів громадянського стану Виконкому Артемівської міської ради Донецької області 08 серпня 1987 року. Факт зміни прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_8 » (російською мовою) було відображено на титульному аркуші трудової книжки. Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було розірвано 23 січня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_6 , виданого Артемівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції. В свідоцтві про розірвання шлюбу по батькові її записано українською мовою як « ОСОБА_2 ». 27 червня 1991 року ОСОБА_9 видано диплом НОМЕР_7 в тому, що вона в 1985 році вступила до Дніпропетровського ордена Трудового Червоного Прапора медичного інституту і в 1991 році закінчила повний курс названого інституту за спеціальністю «гігієна, санітарія, епідеміологія». Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 27 червня 1991 року ОСОБА_9 присвоєно кваліфікацію лікаря-гігієніста, епідеміолога. На іншій сторінці диплом заповнений російською мовою і містить ту саму інформацію: особу, якій видано диплом, вказано як « ОСОБА_9 ». У січні 1998 року, при зміні паспорта СРСР на паспорт громадянина України, її по батькові було зазначено українською мовою як « ОСОБА_2 », а російською мовою як « ОСОБА_2 ». В усному порядку працівники Нікопольського МВ УМВС України у Дніпропетровській області повідомили, що її по батькові записано в паспорті громадянина України, згідно правил українського правопису. Починаючи з цього часу, її по батькові у всіх документах зазначається українською мовою як « ОСОБА_2 », а російською мовою « ОСОБА_2 ». 18 березня 2009 року вона уклала шлюб з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в Книзі реєстрації шлюбів 18 березня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 128. Після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (українською мовою). Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_8 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 18 березня 2009 року. У вказаному свідоцтві про шлюб її по батькові записано українською мовою як « ОСОБА_2 ». Факт зміни прізвища з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_12 » (російською мовою) було також відображено на титульному аркуші трудової книжки. Відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_9 , виданого Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 16 квітня 2009 року, її прізвище, ім`я та по батькові записані українською мовою як « ОСОБА_1 », а російською мовою - « ОСОБА_13 ». Також, 19 травня 2009 року вона отримала картку фізичної особи-платника податків, в якій її по батькові зазначено українською мовою як « ОСОБА_2 ». А, отже, в паспорті громадянина України НОМЕР_9 , виданим Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 16 квітня 2009 року, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 19 травня 2009 року та в свідоцтві про шлюб, серії НОМЕР_8 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 18 березня 2009 року, її прізвище, ім`я та по батькові зазначено як « ОСОБА_1 ». Попри це, в дипломі НОМЕР_1 , виданому Нікопольським медичним училищем 02.07.1982 року, за реєстраційним № 2543, в трудовій книжці НОМЕР_2 від 19 серпня 1982 року та дипломі НОМЕР_7 , виданому Дніпропетровським ордена Трудового Червоного Прапора медичним інститутом 27.06.1991 року за реєстраційним № 38, в яких міститься зазначення щодо її по батькові російською мовою, а саме: « ОСОБА_2 », хоча, дане зазначення не збігається з по батькові, яке вказано, відповідно даних паспорту та інших документів, оскільки вірним її по батькові на українській мові є « ОСОБА_2 », що свідчать про розбіжності в написанні її по батькові в різних документах. При зверненні із заявою про призначення пенсії, вона надала заінтересованій особі І, серед вищевказаних документів, також і довідки, що підтверджують стаж роботи, а саме:

- архівну довідку комунального закладу «Нікопольський фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» № 138 від 27.09.2021 року, яка видана на ім`я ОСОБА_14 , про те, що вона, дійсно, працювала в Нікопольському медичному училищі з 05 серпня 1991 року (наказ щодо прийому на роботу від 01 серпня 1991 року № 191-к) по 01 вересня 1991 року (наказ від 22 серпня 1991 року № 198-к) на посаді лаборанта доклінічних кабінетів; з 01 вересня 1991 року (наказ про переведення від 22 серпня 1991 року № 198-к) по 31 серпня 1993 року (наказ про звільнення від 30 серпня 1993 року) на посаді викладача мікробіології;

- довідки Департаменту охорони здоров`я населення комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради № 4/819 від 23.09.2021 року та № 4/938 від 28.10.2021 року, які видані ОСОБА_15 , 1963 року народження, про те, що вона, дійсно, працювала у «Дитяча міська лікарня № 6» м.Дніпропетровськ на посаді палатної медсестри інфекційно-боксированого відділення в період з 01.08.1982 року по 12.09.1985 року;

- довідку відокремленого структурного підрозділу «Нікопольський районний відділ ДУ «Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» № 16.6.0.12-7/22/2309 від 19.10.2021 року, яка видана ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що вона, дійсно, працювала в Нікопольській міській санітарно-епідеміологічній станції з 20.01.1998 року по 10.11.2000 року на посаді лікаря-бактеріолога бактеріологічної лабораторії.

Але вказані довідки не були враховані ГУ ПФУ у Дніпропетровській області при зарахуванні страхового стажу та страхового стажу в шкідливих умовах, на підставі того, що не підтверджено приналежність довідок заявнику. При цьому, до листопада 2021 року даним розбіжностям уваги приділено не було та будь-які сумніви в розбіжностях були відсутні. Про даний факт їй стало відомо лише тоді, коли вона звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії, однак, їй було відмовлено у зв`язку з вищевказаними розбіжностями. Зазначені розбіжності в написані її по батькові в документах позбавляють її можливість отримати пенсію за віком. Враховуючи викладене, змушена звернутись до суду з даною заявою для встановлення факту, який має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в тому числі, призначення їй пенсії.

Заявниця та її представник в судове засідання не прибули, представник заявника подав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, вимоги заяви підтримав (а.с.59).

Представники заінтересованих осіб до суду також не прибули, представник за дорученням надала пояснення по цивільній справі, в яких просила суд розглянути справу у свою відсутність. При постановленні рішення покладалась на розсуду суду (а.с.142-43).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України», національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше.

Згідно п.12 цієї Постанови, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859св09 від 18.11.2009 року, встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч.1 ст.256 ЦПК України (в редакції 2004 року) у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, у зв`язку з чим заява про встановлення факту виконання роботи на певній посаді для зарахування до трудового стажу в порядку цивільного судочинства розглядатися не може. У судовому порядку може розглядатися факт належності документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові або прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в паспорті або в свідоцтві про народження.

Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, у разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, його підтвердження здійснюється районними (міськими) відділеннями (управління) соціального захисту населення, а в судовому порядку встановлюється лише факт належності особі документа про трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище в ньому не збігаються з тими, що зазначені в її паспорті або в свідоцтві про народження.

Як встановлено в судовому засіданні, заявниця народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8). 03.11.2021 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 09.11.2021 року № 47, їй було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.7). Копію даного рішення заявниця отримала у липні 2022 року, звернувшись до сервісного центру управління пенсійного фонду України в місті Нікополі Дніпропетровської області. З тексту вищевказаного рішення їй стало відомо, що «…за результатом розгляду документів, доданих до заяви, за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди:

- навчання з 01.09.1980 року по 02.07.1982 року, з 01.09.1985 року по 27.06.1991 року, оскільки в дипломах НОМЕР_1 від 02.07.1982 року та РВ № 791552 від 27.06.1991 року вказано по-батькові українською та російською мовами « ОСОБА_2 », що не відповідає паспортним даним заявниці (« ОСОБА_2 », « ОСОБА_2 »);

- роботи протягом серпня 1982 року - грудня 1998 року, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_2 від 19.08.1982 року, яку не прийнято до уваги при обчисленні страхового стажу, оскільки виправлено по-батькові з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 » (на підставі паспорту від 06.04.1981), що не відповідає дійсним паспортним даним заявниці;

- роботи з 01.08.1982 року по 12.09.1985 року, з 20.01.1998 року по 10.11.2000 року, на підставі довідок від 19.10.2021 року № 16.6.0-12-7/22/2309, від 23.09.2021 року № 4/819, від 28.10.2021 року № 4/938, від 27.09.2021 року № 138, в яких зазначено дошлюбні прізвища. Згідно із свідоцтвом про шлюб, змінено прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » та наявне виправлення по-батькові на « ОСОБА_2 », таким чином, не підтверджено послідовну зміну прізвищ та приналежність довідок заявниці. Крім того, в свідоцтві про народження заявниці зазначено по батькові « ОСОБА_2 ». У зв`язку з тим, що вказані періоди не зараховані до страхового стажу Заявника, у ОСОБА_1 відсутнє право на призначення пенсії».

При народженні заявниці 30.10.1963 року, її прізвище, ім`я та по батькові записали російською мовою як « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 , виданим Мантуровським районним відділом ЗАЦС Костромської області 19.11.1963 року (а.с.8). 02 липня 1982 року заявниці ОСОБА_5 видано диплом з відзнакою НОМЕР_1 за реєстраційним № 2543, в якому зазначено, що вона в 1980 році вступила до Нікопольського медичного училища і в 1982 році закінчила повний курс вказаного училища по спеціальності «медична сестра» (а.с.9). Рішенням Державної комісії від 2 липня 1982 року ОСОБА_5 присвоєно кваліфікацію «медична сестра», сторінка заповнена українською мовою. На іншій сторінці диплом заповнений російською мовою, містить ту саму інформацію (особу, якій видано диплом, вказано як ОСОБА_5 ). 19 серпня 1982 року заявниці видано трудову книжку НОМЕР_2 , в якій на першій сторінці її дані були записані російською мовою (прізвище « ОСОБА_3 », ім`я « ОСОБА_6 », по батькові виправлено з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 »), на підставі паспорта НОМЕР_4 , виданого ОВД Нікопольського ГІК Дніпропетровської області 06.04.1981 року (а.с.10-14). 08 серпня 1987 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 08 серпня 1987 року зроблено запис № 516 (а.с.17). Після укладення шлюбу вона змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (російською мовою). По батькові її записано російською мовою як « ОСОБА_2 ». Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_5 , виданим Відділом запису актів громадянського стану Виконкому Артемівської міської ради Донецької області 08 серпня 1987 року. Факт зміни прізвища з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_8 » (російською мовою) було відображено на титульному аркуші трудової книжки. Шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було розірвано 23 січня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_6 , виданого Артемівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції (а.с.18). В свідоцтві про розірвання шлюбу по батькові її записано українською мовою як « ОСОБА_2 ». 27 червня 1991 року ОСОБА_9 видано диплом НОМЕР_7 в тому, що вона в 1985 році вступила до Дніпропетровського ордена Трудового Червоного Прапора медичного інституту і в 1991 році закінчила повний курс названого інституту за спеціальністю «гігієна, санітарія, епідеміологія» (а.с.16). Рішенням Державної екзаменаційної комісії від 27 червня 1991 року ОСОБА_9 присвоєно кваліфікацію лікаря-гігієніста, епідеміолога. На іншій сторінці диплом заповнений російською мовою і містить ту саму інформацію: особу, якій видано диплом, вказано як « ОСОБА_9 ». У січні 1998 року, при зміні паспорта СРСР на паспорт громадянина України, заявницю по батькові було зазначено українською мовою як « ОСОБА_2 », а російською мовою як « ОСОБА_2 ». В усному порядку працівники Нікопольського МВ УМВС України у Дніпропетровській області повідомили, що її по батькові записано в паспорті громадянина України, згідно правил українського правопису. Починаючи з цього часу, по батькові заявниці в усіх документах зазначається українською мовою « ОСОБА_2 », а російською мовою - « ОСОБА_2 ». 18 березня 2009 року заявниця уклала шлюб з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що в Книзі реєстрації шлюбів 18 березня 2009 року зроблено відповідний актовий запис за № 128 (а.с.19). Після реєстрації шлюбу заявниця змінила прізвище на « ОСОБА_11 » (українською мовою). Зазначене підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_8 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 18 березня 2009 року. У вказаному свідоцтві про шлюб по батькові заявниці записано українською мовою « ОСОБА_2 ». Факт зміни прізвища з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_12 » (російською мовою) було також відображено на титульному аркуші трудової книжки. Відповідно до паспорта громадянина України НОМЕР_9 , виданого Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 16 квітня 2009 року, її прізвище, ім`я та по батькові записані українською мовою як « ОСОБА_1 », а російською мовою - « ОСОБА_13 ». Також, ІНФОРМАЦІЯ_5 заявниця отримала картку фізичної особи-платника податків, в якій її по батькові зазначено українською мовою як « ОСОБА_2 ». А в паспорті громадянина України НОМЕР_9 , виданим Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 16 квітня 2009 року, довідці про присвоєння ідентифікаційного номера від 19 травня 2009 року та в свідоцтві про шлюб, серії НОМЕР_8 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області 18 березня 2009 року, прізвище, ім`я та по батькові заявниці зазначено як « ОСОБА_1 ». Попри це, в дипломі НОМЕР_1 , виданому Нікопольським медичним училищем 02.07.1982 року, за реєстраційним № 2543, в трудовій книжці НОМЕР_2 від 19 серпня 1982 року та дипломі НОМЕР_7 , виданому Дніпропетровським ордена Трудового Червоного Прапора медичним інститутом 27.06.1991 року за реєстраційним № 38, міститься зазначення щодо її по батькові російською мовою - « ОСОБА_2 », хоча, це не збігається з по батькові, яке вказано, відповідно даних паспорту та інших документів, оскільки вірним по батькові заявниці на українській мові є « ОСОБА_2 ». При зверненні із заявою про призначення пенсії, заявниця надала заінтересованій особі довідки, що підтверджують стаж роботи, а саме:

- архівну довідку комунального закладу «Нікопольський фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради» № 138 від 27.09.2021 року, яка видана на ім`я ОСОБА_14 , про те, що вона, дійсно, працювала в Нікопольському медичному училищі з 05 серпня 1991 року (наказ щодо прийому на роботу від 01 серпня 1991 року № 191-к) по 01 вересня 1991 року (наказ від 22 серпня 1991 року № 198-к) на посаді лаборанта доклінічних кабінетів; з 01 вересня 1991 року (наказ про переведення від 22 серпня 1991 року № 198-к) по 31 серпня 1993 року (наказ про звільнення від 30 серпня 1993 року) на посаді викладача мікробіології (а.с.20-22);

- довідки Департаменту охорони здоров`я населення комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради № 4/819 від 23.09.2021 року та № 4/938 від 28.10.2021 року, які видані ОСОБА_15 , 1963 року народження, про те, що вона, дійсно, працювала у «Дитяча міська лікарня № 6» м.Дніпропетровськ на посаді палатної медсестри інфекційно-боксированого відділення в період з 01.08.1982 року по 12.09.1985 року (а.с.23-24);

- довідку відокремленого структурного підрозділу «Нікопольський районний відділ ДУ «Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України» № 16.6.0.12-7/22/2309 від 19.10.2021 року, яка видана ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що вона, дійсно, працювала в Нікопольській міській санітарно-епідеміологічній станції з 20.01.1998 року по 10.11.2000 року на посаді лікаря-бактеріолога бактеріологічної лабораторії (а.с.25).

Але вказані довідки не були враховані ГУ ПФУ у Дніпропетровській області при зарахуванні страхового стажу та страхового стажу в шкідливих умовах, на підставі того, що не підтверджено приналежність довідок заявнику. При цьому, до листопада 2021 року даним розбіжностям уваги приділено не було та будь-які сумніви в розбіжностях були відсутні. Про даний факт заявниці стало відомо лише тоді, коли вона звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії, однак, їй було відмовлено у зв`язку з вищевказаними розбіжностями. Зазначені розбіжності в написанні по батькові в документах заявниці позбавляють її можливість отримати пенсію за віком.

За таких обставин суд вважає за можливе вимоги заявниці задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, п.6 ч.1 ст.315, 317, 319 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити юридичний факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_10 ), наступних документів:

- диплому НОМЕР_1 , виданого Нікопольським медичним училищем 02.07.1982 року, за реєстраційним № 2543;

- трудової книжки НОМЕР_2 від 19 серпня 1982 року;

- диплому НОМЕР_7 , виданого Дніпропетровським ордена Трудового Червоного Прапора медичним інститутом 27.06.1991 року за реєстраційним № 38;

- архівної довідки № 138 від 27.09.2021 року, виданої комунальним закладом «Нікопольський фаховий медичний коледж» Дніпропетровської обласної ради»;

- довідки №4/819 від 23.09.2021 року, виданої Департаментом охорони здоров`я населення Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради;

- довідки №4/938 від 28.10.2021 року виданої Департаментом охорони здоров`я населення Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради;

- довідки № 16.6.0.12-7/22/2309 від 19.10.2021 р., виданої Відокремленим структурним підрозділом «Нікопольський районний відділ ДУ «Дніпропетровський обласний центр контролю та профілактики хвороб Міністерства охорони здоров`я України».

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал