Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2260/23 Головуючий у 1-й інст. Дубовік О. М.
Категорія 96 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Галацевич О.М.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №278/2260/23 за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Свято - Миколаївська парафія (релігійна громада) Української Православної Церкви Овруцько - Коростенської єпархії м. Радомишль Житомирської області, Радомишильська міська рада Житомирської області про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 23 травня 2023 року, постановлену під головуванням судді Дубовік О.М. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт добросовісного, відкритого, безперервного і тривалого володіння та правомірного користування культовою спорудою Свято - Миколаївської церкви в м. Радомишль Житомирської області, після прийняття Верховною Радою України 24.08.1991 акту проголошення незалежності України, починаючи з 17 жовтня 1991 року, релігійною громадою Свято-Миколаївської парафії Житомирської єпархії Української православної церкви, а з 01.07.2013 Свято-Миколаївською парафією (релігійною громадою) Української Православної Церкви Овруцько - Коростенської єпархії м. Радомишль Житомирської області, настоятелем, Архієрейським намісником в Свято-Миколаївському храмі м. Радомишль, якої є він, Архимадрит ОСОБА_2 , які разом з пошаною і обережністю використовують будівлю і все наявне в ній майно, тільки за її цільовим призначенням, своїми силами і за свій рахунок утримують її у належному стані, доглядають, прибирають, ремонтують, поліпшують, охороняють, тощо, по теперішній час (включно).

Заява обґрунтована тим, що 22 березня 2003 року він був направлений на виконання обов`язків архієрейського намісника в Свято - Миколаївському храмі м. Радомишль з правом побудови невеликого храму в одному із населених районів міста, відповідно до Благословення Митрополита Овруцького і Коростенського від Овруцької єпархії Української православної церкви Архимандриту Іоанну за вих. №9 від 22.03.2003. Вказує, що 17.10.1991 виконавчим комітетом Житомирської обласної Ради народних депутатів було прийнято рішення №303 «Про реєстрацію статутів релігійних об`єднань і Городницького чоловічого монастиря та передачу їм культових споруд», відповідно до якого були зареєстровані статути діючих релігійних об`єднань Української Православної Церкви в м. Радомишль та вирішено передати їм у власність культові споруди, якими вони користуються, а ті, що споруджуються - після завершення їх будівництва.

Вказує, що Радомишльська міська рада Житомирської області передала у постійне користування Свято - Миколаївській парафії Української Православної Церкви Овруцько - Коростенської єпархії м. Радомишль Житомирської області земельну ділянку площею 0,2655 га. Зазначає, що на сьогоднішній день він та релігійна громада продовжують безперервно використовувати культову споруду Свято - Миколаївської церкви м. Радомишль, а подальшому і земельну ділянку площею 0,2655 на якій вона розташована тільки за цільовим призначенням, своїми силами і за свій рахунок утримувати їх у належному стані, з пошаною і обережністю доглядати, прибирати, ремонтувати, поліпшувати, охороняти. Вказує, що на даний час Свято - Миколаївська церква м. Радомишль визнана безхазяйним майном, оскільки не зареєстрована відповідно до законодавства України. Враховуючи вищевикладене просив задовольнити його заяву.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 23 травня 2023 року у відкритті провадження відмовлено на підставі ч.4 ст.315 ЦПК України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 23 травня 2023 року та задовольнити його заяву. Зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, помилковою, такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права. Вказує, що 27 квітня 2023 року він уже звертався до Радомишльського районного суду Житомирської області із позовом про встановлення факту добросовісності, відкритості, безперервності, тривалості володіння та правомірного користування культовою спорудою Свято - Миколаївської церкви м. Радомишль з 17.10.1991 по даний час (включно) та визнання права власності на вказану спору за набувальною давністю, проте ухвалою суду від 01.05.2023 у відкритті провадження було відмовлено на підставі ч.1 ст. 20 ГПК України.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Порядок розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження визначений главами 1 і 6 розділу ІV ЦПК України.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Тлумачення частини першої статті 293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.

Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року у справі № 632/580/17 зроблено висновок, що юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом приписів частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін; спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просив встановити факт добросовісного, відкритого, безперервного і тривалого володіння та правомірного користування культовою спорудою Свято - Миколаївської церкви в м. Радомишль Житомирської області, після прийняття Верховною Радою України 24.08.1991 акту проголошення незалежності України, починаючи з 17 жовтня 1991 року, релігійною громадою Свято-Миколаївської парафії Житомирської єпархії Української православної церкви, а з 01.07.2013 Свято-Миколаївською парафією (релігійною громадою) Української Православної Церкви Овруцько - Коростенської єпархії м. Радомишль Житомирської області, настоятелем, Архієрейським намісником в Свято-Миколаївському храмі м. Радомишль, якої він є, Архимадрит ОСОБА_2 , які разом з пошаною і обережністю використовують будівлю і все наявне в ній майно, тільки за її цільовим призначенням, своїми силами і за свій рахунок утримують її у належному стані, доглядають, прибирають, ремонтують, поліпшують, охороняють, тощо, по теперішній час (включно).

Встановлено, що відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №070532 від 12 травня 2010 року Свято - Миколаївській церкві на підставі рішення 23 сесії 5 скликання Радомишльської міської ради №80 від 24.06.2009 надано право постійного користування земельною ділянкою площею 0,2655 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно технічного паспорту від 14.07.2022, інвентаризаційна справа №5074 на земельній ділянці кадастровий номер :06:002:0330, площею 0,2655 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 побудовано громадський будинок (будівля церкви) з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, загальною площею 467,0 м?.

Листом №01-22/1029 від 27.06.2022 для врегулювання земельних відносин, запропоновано Свято - Миколаївській церкві підтвердити факт права власності чи права користування культовою спорудою Свято-Миколаївської церкви м. Радомишль, надавши копію відповідного документу.

Згідно довідки про наявність (відсутність) зареєстрованого майна №301 від 11.07.2022 виданої Релігійній громаді Свято - Миколаївського храму Української Православної Церкви Овруцько - Коростенської єпархії, право власності на нерухоме майно, а саме: будівля церкви літ. «А», загальною площею 467,00 кв.м., господарська будівля літ. «Б», загальною площею 47,20 кв.м., що відображено в технічному паспорті виготовленому КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 14.07.2022 не зареєстровано.

31 жовтня 2022 року Свято - Миколаївська парафія (релігійна громада) Української Православної Церкви Овруцько - Коростенської єпархії м. Радомишль Житомирської області звернулося до виконавчого комітету Радомишльської міської ради Житомирської області з проханням передати у постійне користування релігійної громади Української Православної Церкви Овруцько - Коростенської єпархії м. Радомишль Житомирської області будівлю Свято - Миколаївської церкви (храму), яка розташована на земельній ділянці площею 0,2655 га з кадастровим номером :06:002:0330, з цільовим призначенням - для громадських та релігійних організацій, межі якої зазначені в державному акті на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №070532 від 12.05.2010.

Листом виконавчого комітету Радомишльської міської ради №01-22/2090 від 16.11.2022 повідомлено настоятеля Свято - Миколаївської парафії про те, що будівля Свято - Миколаївської церкви визнана безхазяйним майном, оскільки не зареєстрована (на неї не набуто право власності) відповідно до законодавства України. Також, зазначено, що питання передачі в постійне користування будівлі Свято - Миколаївської церкви буде вирішено після набуття права комунальної власності на вказаний об`єкт.

Таким чином, зважаючи на те, що заявник просить встановити факт того, що Свято - Миколаївська парафія (релігійна громада) Української Православної Церкви Овруцько - Коростенської єпархії м. Радомишль Житомирської області добросовісно, відкрито, безперервно і тривало володіє та правомірно користується культовою спорудою Свято - Миколаївської церкви в м. Радомишль Житомирської області для отримання документів на підтвердження права власності чи права постійного користування зазначеною вище спорудою, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку факт володіння та користування культовою спорудою Свято - Миколаївської церкви в м. Радомишль Житомирської області є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованості вимог під час розгляду спору про право та не може самостійно розглядатися в порядку окремого провадження.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в даному випадку вбачається спір про право щодо володіння та користування культовою спорудою Свято - Миколаївської церкви в м. Радомишль Житомирської області, яка відповідно до листа виконавчого комітету Радомишльської міської ради №01-22/2090 від 16.11.2022 визнана безхазяйним майном, оскільки не зареєстрована (на неї не набуто право власності) відповідно до законодавства України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в листі виконавчого комітету Радомишльської міської ради №01-22/2090 від 16.11.2022 вказано про те, що питання передачі в постійне користування Свято - Миколаївській парафії (релігійній громаді) Української Православної Церкви Овруцько - Коростенської єпархії м. Радомишль Житомирської області будівлі Свято - Миколаївської церкви буде вирішено після набуття права комунальної власності на вказаний об`єкт.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, дійшов законного та обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 23 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 20 вересня 2023 року.

Головуючий

Судді