Справа № 487/1659/23
Провадження № 2/487/1233/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

11 вересня 2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Цуркан Р.С., за участю секретаря судового засідання Крамарчук І.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.12.1996р. №5942 він, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою Ф-3, виданою ОСББ «Крилова 54». Зазначає, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації не проживає з 01.04.2017 р., ОСОБА_3 за місцем реєстрації не проживає більше десяти років, що підтверджується актом про не проживання від 14.02.2023р. Відповідачі жодного разу у квартиру не з`явились, всі обов`язки за договором найму житлового приміщення (оплата комунальних послуг за квартиру) виконує позивач, сплачує комунальні витрати, на ім`я відповідачів кореспонденція не приходить, в квартирі їх речі відсутні. Перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачам не чинив, останні добровільно визначили для себе інше місця проживання, З наведених підстав, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили права користування житловим приміщенням.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, повідомлялися про розгляд справи.

Pа відсутності заперечень позивача проти такого вирішення справи, справа розглядається в порядку ст. 280 ЦПК України шляхом ухвалення заочного рішення на підставі доказів, що є у справі.

Заслухавши позивача, дослідивши подані документи та матеріали, судом дійшов наступного.

На підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.12.1996 р. №5942 ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно з Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 08.05.20218 р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з Акту від 14.02.2023 р. ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.04.2017 р., ОСОБА_3 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , більше десяти років.

Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

У відповідності до ч.1 ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Частиною 1 статті 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ч. 2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки між сторонами відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, відповідачі не проживають та не користуються житловим приміщенням зазначеного будинку більше року, суд вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 258,259,263-265, 280, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на відшкодування сплаченого судового збору -536, 80 грн. з кожної.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП невідомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 18.09.2023 р.

Суддя: Р.С. Цуркан