Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2023 Справа №607/2910/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі

головуючого: Братасюка В.М.,

за участю секретаря: Мокрій М.О.

представника позивача Янчишина В.Й. , представника відповідача Панченко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ЕТАЛОН про стягнення невиплаченого страхового відшкодування,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення завданої шкоди.

На обґрунтування своїх позовних вимог вказувала, що 25.07.2022 року о 10:10 год., в м. Тернопіль, по вул. Збаразькій, 16, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_3 , який керуючи транспортним засобом «CITROEN BERLINGO» д.н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з транспортним засобом «BAЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням позивачки, яка рухалася попереду у попутному напрямку. Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 , ТЗ «CITROEN BERLINGO» д.н.з. НОМЕР_1 , була забезпечена полісом №АР/2099452, ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». 25.07.2022 року, ОСОБА_2 , подала заяву про виплату страхового відшкодування та повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди за полісом ОСЦПВВНТЗ та усі необхідні документи до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон». За даним фактом у Відповідача заведено страхову справу за №1270/01/50/2022.

22.09.2022 року ОСОБА_2 надіслала до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» на електронну пошту - заяву від 22.09.2022 року із необхідними документи для отримання страхового відшкодування. У свою чергу, відповіді позивачем від відповідача отримано не було. Враховуючи вищенаведене, позивач звернулася до суду із позовною заявою в якій просила: стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» - 25 109 (двадцять п`ять тисяч сто дев`ять) гривень 90 коп., страхового відшкодування та 8 000 (вісім тисяч) гривень понесених витрат на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17.02.2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» подало відзив на позовну заяву, в якому просили відмовити в задоволенні позову, обґрунтовуючи свою позицію тим, що позивачем не надано свідоцтва про право на спадщину, а також вважали, що у задоволенні позову слід відмовити з тих причин, що позивачем не надано та матеріали справи не містять документів на підтвердження права власності на транспортний засіб.

У судовому засіданні представник позивача Янчишин В.Й. позов підтримав, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив наступні обставини.

25.07.2022 року о 10:10 год., в м. Тернопіль, по вул. Збаразькій, 16, трапилась дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_3 , який керуючи транспортним засобом «CITROEN BERLINGO» д.н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з транспортним засобом «BAЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася попереду у попутному напрямку.

Дана ДТП, на місці пригоди, оформлена спільним повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом), від 25.07.2022 року, згідно якого вину у даній ДТП повністю визнав водій ТЗ «CITROEN BERLINGO» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 .

На момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 була водієм ТЗ «BAЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 , мала при собі: посвідчення водія категорій В1, В, С1, С; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 ; поліс №AT2568193 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Транспортний засіб «BAЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_5 та придбано 28.02.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

08.09.2001 року укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_4 від 08.09.2022року, актовий запис №1126.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 - помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 від 23.08.2014 року, актовий запис №1270.

Враховуючи вищенаведене, судом встановлено ту обставину, що транспортний засіб «BAЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 , придбаний у шлюбі, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , а тому даний автомобіль належить на праві спільною сумісною власністю подружжя.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 , ТЗ «CITROEN BERLINGO» д.н.з. НОМЕР_1 , забезпечена полісом №АР/2099452, ПрАТ «Страхова компанія «ЕТАЛОН».

25.07.2022 року, ОСОБА_2 , подала заяву про виплату страхового відшкодування та повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди за полісом ОСЦПВВНТЗ та усі необхідні документи до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон»

За даним фактом у ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» було заведено страхову справу за №1270/01/50/2022.

22.09.2022 року, ОСОБА_2 надіслала до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» на електронну пошту - заяву від 22.09.2022 року із необхідними документи для отримання страхового відшкодування.

У свою чергу відповіді від ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» позивачем отримано не було.

02.11.2022 року адвокат Янчишин В.Й. звернувся із адвокатський запитом вих.№82 від 02.11.2022 року до ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» у якій просив надіслати: ремонтну калькуляція або звіт експерта чи оцінювача, щодо вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «BAЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 за фактом ДТП, яка сталася 25.07.2022 року за участі транспортного засобу «CITROEN BERLINGO» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія - ОСОБА_3 , та транспортного засобу «BAЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія - ОСОБА_2 , а також завірені копії усіх документів, які подавалися ОСОБА_2 до страхової справи за №2070/01/50/2022, заведеної ПрАТ «Страхова компанія «Еталон».

21.11.2022 року ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» надіслали повідомлення вих.№01-04-446 від 16.11.2022 року з відповіддю на адвокатський запитом вих.№82 від 02.11.2022 року, у якому надали ремонтну калькуляцію №1270-01-50 від 25.07.2022 року із вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу «BAЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, яка становила - 25 109 грн. 90 коп.

24.11.2022 року ОСОБА_2 , повторно звернулася до страховика надіславши на електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявою про виплату страхового відшкодування у добровільному порядку від 24.11.2022р. Відмови у виплаті страхового відшкодування Позивач не отримувала. 90 днів, з моменту подачі заяви 25.07.2022 року минули.

У своїй позовній заяві позивач зазначила, що вона погоджується із такою вартістю відновлювального ремонту, яку надав відповідач, згідно ремонтної калькуляції №1270-01-50 від 25.07.2022 року, окрім того сам відповідач не заперечував щодо розміру відшкодування завданої шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Суд прийшов до висновку, що розмір страхового відшкодування не оспорюється жодною із сторін.

У своєму відзиві на позовну заяву ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» вказувало на той факт, що позивач не є власником транспортного засобу «BAЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 , а тому і не може претендувати на таке страхове відшкодування. Окрім того, відповідач зазначає, що позивачем не надано свідоцтва про право на спадщину.

Суд бере до уваги той факт, що у відповідь на заяву ОСОБА_2 від 29.12.2022 року Перша Тернопільська державна нотаріальна контора надала відповідь №17/01-16 від 06.01.2023 року у якій вказала на те, що відповідно до алфавітних книг за 2014-2023 рік спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 у Першій Тернопільській державній нотаріальній конторі не заведена.

Суд не може погодитися із тим аргументом відповідача, що позивач не надав, а матеріали справи не містять документів на підтвердження права власності на транспортний засіб. Власником цього транспортного засобу у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначений ОСОБА_5 , однак такий транспортний засіб належить на праві власності і ОСОБА_2 , оскільки є спільною сумісною власністю подружжя, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_4 від 08.09.2022року, актовий запис №1126 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Суд також звертає увагу, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , яка була водієм транспортного засобу «BAЗ 21099» д.н.з. НОМЕР_2 , мала при собі свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 .

Згідно п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», виходячи із ст. 396 ЦК України положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.

До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).

Згідно ст. 396 Цивільного Кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 395 ЦК України визначає види речових прав на чуже майно до яких належить право володіння. Речове право на чуже майно, як і право власності, носить абсолютний характер. Суб`єкт речового права на чуже майно вступає у відносини з усіма іншими суб`єктами, хто його оточує.

Таким чином, абсолютний характер речового права проявляється в тому, що порушником речового права на чуже майно може бути будь-яка особа із числа тих, з ким він вступає у відносини.

Якщо порушення речового права на чуже майно, з вини третіх осіб, завдало певних майнових збитків особі, якій належить це право, то ця особа може звернутися за захистом належних їй прав на підставі статті 396 ЦК України.

Факт правомірності володіння майном є достатньою підставою для особи, яка володіє речовим правом на чуже майно, для звернення за захистом цього права.

Згідно з частиною другою статті 1187 ЦК України під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших правових підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Вказана правова позиція підтверджується постановами Верховного Суду від 07 листопада 2018 року, у справі №200/21325/15-ц; та від 14 лютого 2018 року, у справі №463/2529/15-ц, від 06 червня 2018 року у справі №597/1070/15-ц.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (провадження №14-95цс20) зазначено, що «факт правомірності володіння особою транспортним засобом є достатньою підставою для неї, щоб звернутися за захистом права щодо відшкодування шкоди, заподіяної вказаному майну».

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що ПрАТ «Страхова компанія «Еталон», незаконно не виплатила страхового відшкодування, чим порушила законні права та інтереси позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України (Далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (Далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтями 3, 22, 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих внаслідок ДТП, та захисту майнових інтересів страхувальника. При настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно статті 29 вказаного Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти

повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Законом Україну від 05 липня 2011 року № 3565-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» було спрощено порядок керування транспортними засобами, у тому числі визначено, що водієві, який не є власником автомобіля, для керування транспортним засобом не потрібно оформляти нотаріально посвідчену довіреність на право керування автомобілем та тимчасовий реєстраційний талон, а достатньо отримати у власника такого майна технічний паспорт на нього.

Згідно ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно ст.63 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно із статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази у справі, за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Крім цього, згідно ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі, на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

На підтвердження факту витрат на оплату послуг адвоката стороною позивача надано ордер про надання правової допомоги від 15 лютого 2023 року, укладений між адвокатом Янчишин В. Й. та ОСОБА_2

Крім цього, позивачем подано Договір про надання правової допомоги від 20 вересня 2022 року, який укладено між адвокатом Янчишином В. Й. та ОСОБА_2

Згідно п. 4.1. вказаного Договору сторони встановили погодинну оплату, якості порядку обчислення гонорару адвоката. Вартість години роботи адвоката становить 1000 гривень. Згідно п. 4.2. Договору клієнт зобов`язується оплатити адвокату вартість правничої допомоги до 01 грудня 2023 року.

Згідно акту виконаних робіт №01 від 14 лютого 2023 року виконаних адвокатом Янчишиним В. Й. клієнту ОСОБА_2, за договором про надання правової допомоги від 20 вересня 2022 року та додатковою угодою №1 від 09 лютого 2023 року, вчинені наступні дії: попереднє опрацювання матеріалів (документів) наданих клієнтом. Надання консультації клієнту щодо наявності правових підстав для відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП. Опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини та судової практики, підготовка та подача адвокатського запиту до ПРАТ «СК «ЕТАЛОН», складання позовної заяви, підготовка додатків до позовної заяви, участь у судових засіданнях, не залежно від часу та кількості судових засідань. Кількість годин витрачених на надання послуг адвокатом - 8 годин. Всього надано послуг на 8 000 грн.

Витрати на правову допомогу адвоката складають 8 000 гривень.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Враховуючи наведені норми, суд дійшов висновку з огляду на обсяг матеріалів справи, зважаючи на кількість засідань, в яких брав адвокат участь у справі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «Еталон» в користь ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8 000 грн.

Суд враховує дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, ураховує складність та значення справи для сторін. Суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи та фінансового стану обох сторін.

Суд бере до уваги відсутність письмових заперечень відповідача, щодо витрат на правничу допомогу адвоката.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 89, 263, 264, 265, 273, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ЕТАЛОН на користь ОСОБА_2 25 109, 90 гривень страхового відшкодування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Страхова компанія ЕТАЛОН на користь ОСОБА_2 1073, 60 грн. судового збору та 8000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня складання повного тексту, якщо не була подана апеляційна скарга. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_2 АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство Страхова компанія ЕТАЛОН, адреса місцезнаходження: м.Київ вул. Дегтярівська, 33-Б, .

Головуючий суддяВ. М. Братасюк