Справа № 710/524/23
Провадження № 2/710/239/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Сивокінь С.С.,

секретаря судового засідання - Шпиці О.Е.,

учасники процесу:

представник відповідача адвокат Шульга П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Шпола цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Селянського (Фермерського) господарства «ОРІОН» про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог.

21.04.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла згадана позовна заява, в якій позивача просить стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Селянського (Фермерського) господарства «ОРІОН» на свою користь заборгованість за Договором позики від 15.11.2022 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , договором поруки від 15.11.2022 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , Договором поруки від 15.11.2022 укладеного між ОСОБА_1 та СФГ «ОРІОН» у розмірі 360 (триста шістдесят тисяч гривень 00 копійок). Стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Селянського (Фермерського) господарства «ОРІОН» на свою користь заборгованість за Договором позики від 03.01.2023 року укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , договором поруки від 03.01.2023 укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , Договором поруки від 03.01.2023 укладеного між ОСОБА_1 та СФГ «ОРІОН» у розмірі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Аргументи учасників справи.

Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 15.11.2022 року між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) було укладено договір позики, згідно з яким Позикодавець позичив Позичальнику у борг гроші в сумі 360 000,00 (триста шістдесят тисяч гривень ). Отримання позики підтверджується розпискою. За змістом розписки відповідач 1 отримав 15.11.2022 року від ОСОБА_1 в борг грошову суму в розмірі 360 000,00 грн, які зобов`язується повернути до 15 лютого 2023 року.

15.11.2022 року між позивачем, ОСОБА_1 , як Кредитором та Селянським (фермерським) господарством «Оріон», як поручителем, було укладено Договір поруки. Одночасно 15.11.2022 між позивачем ОСОБА_1 як кредитором та ОСОБА_3 , як поручителем, було також укладено Договір поруки.

02.01.2023 між позивачем та відповідачем 1, було укладено договір позики де позивач виступав в якості позикодавця, а відповідач 1 в якості позичальника. Відповідно до договору позики №2 позикодавець позичив 250 000,00 грн позичальнику. Позика була надана терміном до 03.03.2023 року. Отримання коштів підтверджується розпискою від 03.01.2023 року.

03.01.2023 року між позивачем та відповідачем 2, як поручителем було укладено договір поруки. Також 03.01.2023 року між позивачем та відповідачем 3 було укладено договір поруки №2а.

05.04.2023 позивач направив відповідачу 1 лист вимогу про повернення протягом 10 днів з моменту отримання листа, взятих коштів на загальну суму 610 000,00 грн. Станом на 21.04.2023 року відповідачі не виконали взятих на себе зобов`язань та не повернули отримані кошти.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області 26.04.2023р. відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 24.05.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явився, подавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача СФГ «Оріон» - адвокат Шульга П.М. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідачі були належно повідомлені про розгляд справи, що підтверджується повідомленням по справі, однак, відзив на позов до суду не надали, про причини неподання суду відзиву не повідомили, зустрічного позову не пред`являли, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

Заслухавши пояснення представника відповідача СФГ «Оріон», дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд встановив наступне.

Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 15.11.2022 року між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) було підписано договір позики відповідно до якого Позикодавець, в порядку та на умовах визначених цим Договором, позичив 360 000,00 гривень Позичальнику, а Позичальник зобов`язується повернути позику Позикодавцеві у визначений цим Договором строк. Відповідно до п.2.1 цього договору позикодавець надає позику Позичальнику терміном до 15 лютого 2023 року. Пунктами 3.1 -3.6 Позикодавець надає позику Позичальнику в день укладення цього договору. Позика надається та повертається готівковими коштами. Отримання позики Позичальником підтверджується розпискою. Позичальник зобов`язується повернути суму позики Позикодавцеві, а Позикодавець зобов`язаний повернути розписку Позичальнику. Позичальник має право дострокового повернення позики. Позика може повертатися частинами. В такому випадку Позикодавець видає Позичальнику розписку на підтвердження повернення частини позики. Відповідно до п.4.1 цього договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чиним законодавством. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п.5.1 згаданого договору він набуває чинності з моменту надання позики Позичальнику і є дійсним до моменту його остаточного виконання. (а.с. 9).

Згідно із розпискою від 15.11.2022, ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_1 360000,00 (триста шістдесят тисяч гривень), та зобов`язався повернути вказану суму коштів (борг) до 15.02.2023 року (а.с. 10).

Відповідно до договору поруки б/н від 15.11.2022 укладеного між ОСОБА_1 (Кредитор) та Селянським (фермерським) господарством «Оріон» (Поручитель), останній поручився перед Кредитором за виконання позичальником ОСОБА_2 зобов`язань за договором позики від 15.11.2022 р., укладеного між Кредитором та позичальником, та додаткових договорів до нього, укладених та тих, що будуть укладені в майбутньому (договір позики), згідно з яким Позичальнику надається позика в сумі 360 000,00 (триста шістдесят тисяч гривень) терміном до 15 лютого 2023 року, на умова визначених договором позики та всіма додатковими угодами до нього, зі сплатою інших платежів, передбачених Кредитним договором, та відшкодування збитків Кредитора, пов`язаних з невиконанням (несвоєчасним виконанням) Позичальником зобов`язань за договором позики. Згідно п.1.2, 1.3 цього договору Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з позичальником відповідальність за невиконання (порушення) останнім зобов`язань за договором позики від 15.11.2022 р. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до п.2.1., 2.2 згаданого Договору, поручитель зобов`язується самостійно контролювати виконання позичальником умов договору позики, для чого він має право звертатись до Кредитора за відповідною інформацією. У випадку порушення позичальником умов договору позики Поручитель зобов`язаний зробити це за Позичальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня порушення (невиконання, неповного виконання, неналежного виконання) позичальником відповідних умов договору позики. Згідно з п.3.1. цього Договору він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов`язань за договором позики сторонами та цим Договором. (а.с. 11).

Відповідно до договору поруки б/н від 15.11.2022 укладеного між ОСОБА_1 (Кредитор) та ОСОБА_3 (Поручитель) остання поручилася перед Кредитором за виконання позичальником ОСОБА_2 зобов`язань за договором позики та повернення коштів згідно розписки від 15.11.2022 на суму 360 000,00 (триста шістдесят тисяч гривень 00 копійок). Згідно п.1.2, 1.3 цього договору Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з позичальником відповідальність за невиконання зобов`язань позики та повернення коштів. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. (а.с. 12).

03.01.2023 року між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ОСОБА_2 (Позичальник) було підписано договір позики відповідно до якого Позикодавець, в порядку та на умовах визначених цим Договором, позичив 250 000,00 гривень Позичальнику, а Позичальник зобов`язується повернути позику Позикодавцеві у визначений цим Договором строк. Відповідно до п.2.1 цього договору позикодавець надає позику Позичальнику терміном до 03 березня 2023 року. Пунктами 3.1 -3.6 цього Договору передбачено, що Позикодавець надає позику Позичальнику в день укладення цього договору. Позика надається та повертається готівковими коштами. Отримання позики Позичальником підтверджується розпискою. Позичальник зобов`язується повернути суму позики Позикодавцеві, а Позикодавець зобов`язаний повернути розписку Позичальнику. Позичальник має право дострокового повернення позики. Позика може повертатися частинами. В такому випадку Позикодавець видає Позичальнику розписку на підтвердження повернення частини позики. Відповідно до п.4.1 цього Договору у випадку порушення своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чиним законодавством. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до п.5.1 згаданого Договору він набуває чинності з моменту надання позики Позичальнику і є дійсним до моменту його остаточного виконання. (а.с. 13).

Згідно із розпискою від 03.01.2023, ОСОБА_2 отримав в борг від ОСОБА_1 250000,00 (двісті п`ятдесят тисяч гривень), та зобов`язався повернути вказану суму коштів (борг) до 03.03.2023 року (а.с. 14).

Відповідно до договору поруки б/н від 15.11.2022 укладеного між ОСОБА_1 (Кредитор) та Селянським (фермерським) господарством «Оріон» (Поручитель), останній поручився перед Кредитором за виконання позичальником ОСОБА_2 зобов`язань за договором позики від 03.10.20223р., укладеного між Кредитором та позичальником, та додаткових договорів до нього, укладених та тих, що будуть укладені в майбутньому (договір позики), згідно з яким Позичальнику надається позика в сумі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч гривень) терміном до 03 березня 2023 року, на умова визначених договором позики та всіма додатковими угодами до нього, зі сплатою інших платежів, передбачених Кредитним договором, та відшкодування збитків Кредитора, пов`язаних з невиконанням (несвоєчасним виконанням) Позичальником зобов`язань за договором позики. Згідно п.1.2, 1.3 цього договору Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з позичальником відповідальність за невиконання (порушення) останнім зобов`язань за договором позики від 03.01.2023 р. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до п.2.1., 2.2 згаданого Договору, поручитель зобов`язується самостійно контролювати виконання позичальником умов договору позики, для чого він має право звертатись до Кредитора за відповідною інформацією. У випадку порушення позичальником умов договору позики Поручитель зобов`язаний зробити це за Позичальника протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня порушення (невиконання, неповного виконання, неналежного виконання) позичальником відповідних умов договору позики. Згідно з п.3.1. цього Договору він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобов`язань за договором позики сторонами та цим Договором. (а.с. 15).

Відповідно до договору поруки б/н від 03.01.2023 укладеного між ОСОБА_1 (Кредитор) та ОСОБА_3 (Поручитель) остання поручилася перед Кредитором за виконання позичальником ОСОБА_2 зобов`язань за договором позики та повернення коштів згідно розписки від 03.01.2023 на суму 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок). Згідно п.1.2, 1.3 цього договору Поручитель зобов`язується нести перед Кредитором солідарну з позичальником відповідальність за невиконання зобов`язань позики та повернення коштів. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. (а.с. 16).

05.04.2023 року позивач звертався до відповідача ОСОБА_2 із листом вимогою в якому пропонував відповідачу протягом 10 календарних днів з моменту отримання вимоги розрахуватися із заборгованістю за розписками від 15.11.2022 року та 03.01.2023 року на загальну суму 610 000,00 грн. (а.с. 17).

Відповідно до рекомендованого повідомлення від 05.04.2023 року, адресат ОСОБА_2 отримав листа від ОСОБА_1 11.04.2023 року. (а.с. 18)

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного Кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частини 1-2 ст. 625 ЦК України передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або невиконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно зі ст. 99 Конституції України, грошовою одиницею України є гривня.

У відповідності до ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідо зі ст. 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

У ч.2.ст.533 ЦК України, зазначено, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.

Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 08.06.2016 ухвалив постанову у справі №6-1103цс16, предметом якої був спір стягнення боргу за договорами позики і зробив правовий висновок про те, що відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 13.12.2017 ухвалив постанову у справі №6-996цс17, предметом якої був спір стягнення боргу за договорами позики і зробив правовий висновок про те, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Аналогічний висновок міститься і у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 464/3790/16-ц від 16.01.2019 року, а також Постанові ВС від 23 грудня 2021 року у справі № 501/1243/20.

Розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 08.07.2019 року, справа № 524/4946/16-ц.

Наявність оригіналу боргової розписки у позивача без зазначення на ній про повернення оспорюваних сум, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2020 №154/3443/18, аналогічна позиція висловлена ВС у справі № 755/7216/21 від 19.04.2023.

Верховний Суд у справі №712/2941/19 від 16.02.2022 року зазначив, що використані в тексті розписки словесні обороти «позичила кошти» та «зобов`язуюсь повернути дану суму» вказують на те, що правовідносини, які склалися між сторонами щодо передачі грошових коштів, є позикою, а сама розписка є доказом не лише факту укладення договору позики, а й передачі грошової суми позичальнику.

Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики від 15.11.2022 року строком до 15 лютого 2023 року. Сума позики станом на 360 000,00 грн. На підтвердження отримання ОСОБА_2 грошових коштів також було надано розписку від 15.11.2022 року. Позика безвідсотково. Договір позики був забезпечений також договором поруки від 15.11.2022 року укладений між позивачем та Селянським (фермерським) господарство «Оріон». Крім цього був укладений договір поруки між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 . За договорами поруки поручителі зобов`язалися нести перед Кредитором солідарну відповідальність за невиконання (порушення) позичальником зобов`язань за договором позики від 15.11.2022 року, укладеним між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .

У судовому засіданні були оглянуті оригінали згаданих договорів та розписки.

Факт підписання та складання наявних в матеріалах справи розписки та договорів саме відповідачами, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не спростовано.

Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою ідентифікації виконавців підпису у договорах та розписці, відповідачем не заявлені.

Доказів, які б підтвердили безгрошовість укладеного між сторонами правочинів та докази належного виконання ОСОБА_2 зобов`язань з повернення позики суду не надано.

Наявність в позивача оригіналу боргової розписки підтверджує той факт, що кошти повернуті не були.

Судом також встановлено, що за змістом договору позики від 03.01.2023 підписаного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 від 03.01.2023 року, а також із розписки, підписаної ОСОБА_2 03.01.2023 визначено, що відповідач ОСОБА_2 взяв в борг від позивача ОСОБА_1 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок та зобов`язався повернути всю суму до 03.03.2023 року. Позика безвідсоткова.

Отже, відповідач взяв в тимчасове користування грошові кошти в позивача у розмірі 250 000,00 грн, проте обов`язку з повернення даної суми коштів не виконав, адже наявність в позивача оригіналу боргової розписки підтверджує той факт, що кошти повернуті не були.

Договір позики був забезпечений також договором поруки від 03.01.2023 року укладений між позивачем та Селянським (фермерським) господарство «Оріон». Крім цього 03.01.2023 був укладений договір поруки між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 . За договорами поруки поручителі зобов`язалися нести перед Кредитором солідарну відповідальність за невиконання (порушення) позичальником зобов`язань за договором позики від 03.01.2023 року укладеним між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 .

Факт підписання та складання наявних в матеріалах справи договорів та розписки саме відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не спростовано.

Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи з метою ідентифікації виконавців підпису у договорах та розписці, відповідачем не заявлені.

Доказів, які б підтвердили безгрошовість укладеного між сторонами правочинів та докази належного виконання ОСОБА_2 зобов`язань з повернення позики суду не надано.

Оскільки позивач надав до суду докази існування договорів позики між ним та відповідачем ОСОБА_2 , а відповідачі не надав до суду доказів недійсності договорів позики, а також того, що не отримував від позивача грошових коштів в розмірі 360 000,00 грн та 250 000,00 грн, і в той же час ухиляється від повернення позивачеві позичених коштів в повному розмірі, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно абз. 5 п.35 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з Розгляду Цивільних і Кримінальних справ, №10 від 17.10.2014 року, «Про застосування судами законодавства пр осудові витрати у цивільних справах», при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

При задоволенні позову суд стягує з відповідачів пропорційно до задоволених позовних вимог на користь позивача понесені ним судові витрати в справі, а саме судовий збір в розмірі 6100 грн 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 11, 207, 526, 530, 546, 549, 611, 625, 626, 627, 628, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ч.ч.5,6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», керуючись ст.ст. 12, 13, 60, 76-81, 89, 133, 137, 141, 263-265, 274-279, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1 , інші дані про особу суду невідомі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , Селянського (фермерського) господарства «Оріон» місце знаходження юридичної особи : с. Станіславчик, Звенигородський район, Черкаська область, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: с. Матусів, Звенигородський район, Черкаська область, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , інші відомості про особу суду не відомі, заборгованість за договором позики б/н від 15.11.2022 року, в розмірі 360 000,00 (триста шістдесят тисяч гривень 00 копійок); заборгованість за договором позики б/н від 03.01.2023 року в розмірі 250 000,00 (двісті п`ятдесят тисяч гривень).

Стягнути пропорційно із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків - НОМЕР_1 , інші дані про особу суду невідомі, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_2 , Селянського (фермерського) господарства «Оріон» місце знаходження юридичної особи : с. Станіславчик, Звенигородський район, Черкаська область, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: с.Матусів, Звенигородський район, Черкаська область, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , інші відомості про особу суду не відомі, судовий збір у розмірі 6100,00 грн (шість тисяч сто гривень 00 копійок), по 2033,33 (дві тисячі тридцять три гривні 33 копійки) з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя С.С. Сивокінь

(Повний текст рішення складено 20.09.2023)