Справа № 545/2504/23
Провадження № 2/553/2626/2023
У Х В А Л А

Іменем України

15.09.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Грошова Н.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кириченко Роман Юрійович до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення заробітної плати,-

в с т а н о в и в :

13.07.2023 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшов позов представника ОСОБА_1 адвоката Кириченка Романа Юрійовича до Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ та додаток до нього від 01 квітня 2022 року № 389/ос в частині, що його стосується, а також стягнути належну йому суму заробітної плати та інших виплат за період дії вказаного наказу та додатку до нього, тобто з 01 квітня 2022 року по дату поновлення трудового договору.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 17.07.2023 вказану цивільну справу направлено для розгляду до Ленінського районного суду м. Полтави.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Грошовій Н.М.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України, позовна заява подається з додержанням вимог, викладених у стаття 175 і 177 цього кодексу.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами ч.1 ст.185 ЦПК України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху для забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються ЗУ «Про судовий збір».

Позивач у позовній заяві зазначив, що від сплати судового збору звільнений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Проте, згідно постанови ВСУ від 30.11.2016 у справі №226/168/15 зроблено висновок, що починаючи з 01.09.2015, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових правовідносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі. Усі інші вимоги, що випливають із трудових правовідносин повинні бути оплачені судовим збором. Аналогічна позиція, висловлена в постанові Великої Палати ВСУ від 30.01.2019 у справі №910/4518/16.

Отже, позивачі в справах за позовними вимогами, що випливають із трудових відносин, не звільняються від сплати судового збору, за винятком позивачів у двох категоріях: про стягнення заробітної плати та про поновлення на роботі.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Як встановлено ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Згідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» у 2023 році установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн.

Вимога про визнання незаконним та скасування наказу від 01 квітня 2022 року №389/ос в частині, що стосується ОСОБА_1 про призупинення дії трудових договорів, є вимогою немайнового характеру.

Як вбачається з поданої позовної заяви і визначено самим позивачем ним заявлено одну вимогу немайнового характеру (визнання незаконним та скасування наказу) та одну вимогу майнового характеру (стягнення заробітної плати та інших виплат).

При цьому, позивач зазначив, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

А тому суд погоджується з твердженням ОСОБА_1 , що він звільнений від сплати судового збору за пред`явлену вимогу про стягнення заробітної плати та інших належних йому виплат.

Водночас за змістом позовної заяви ОСОБА_1 оспорюється, у тому числі, наказ про призупинення дії трудового договору.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача на те, що за змістом норм КЗпП України поновлення на роботі має місце у випадку припинення трудового договору з працівником з передбачених трудовим законодавством підстав, тобто фактичним звільненням працівника з роботи.

Суд бере до уваги, що призупинення трудових правовідносин полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором, а роботодавця - від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання. У разі відсторонення від роботи за працівником зберігається робоче місце. При цьому, дія трудового договору не припиняється. За відсутності наказу про звільнення, відсторонення від виконання посадових обов`язків не є звільненням з посади.

Оскільки предметом цього позову є в тому числі оскарження наказу про призупиненням виконання позивачем своїх трудових обов`язків, а не звільнення із займаної посади, що мало б наслідком вирішення питання поновлення на роботі такого працівника, то посилання позивача про наявність пільг по сплаті судового збору, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», при зверненні до суду із вимогою про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення дії трудового договору суперечить суті вищезазначеного положення Закону України «Про судовий збір».

Тобто, в даному випадку за вказану вимогу немайнового характеру позивачу необхідно сплатити судовий збір на загальних підставах у порядку та розмірі, визначених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 1073,60 грн.

Таким чином, за відсутності підстав для звільнення від сплати судового збору, запропонувати позивачу сплатити судовий збір відповідно до вимог ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за вимогу немайнового характеру у розмірі 1073, 60 грн.

Аналогічна позиція щодо необхідності сплати судового збору викладена в ухвалах Верховного Суду від 17 травня 2023 року по справі №303/7508/22, від 29 травня 2023 року №161/8196/22, від 24 липня 2023 року по справі №761/9837/22.

При цьому, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заява повинна містити значення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягується чи оспорюється.

В порушення вказаної норми, позовна заява не містить зазначення ціни позову та обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню станом на момент звернення до суду.

За таких обставин, суд вважає позовну заяву такою, що не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та запропонувати позивачу усунути вказані вище недоліки.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Кириченко Роман Юрійович до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу, стягнення заробітної плати - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків сім днів з дня отримання ухвали.

Запропонувати позивачу, відповідно до вказівок судді, у наданий строк усунути зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки, інакше позовна заява буде вважатися неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Копію ухвали направити позивачу по зазначеній у позовній заяві адресі.

Суддя: Н.М. Грошова