Справа № 355/730/23
Провадження № 2/355/441/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07 вересня 2023 року розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
12.05.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21 грудня 1990 року, йому - ОСОБА_1 , на праві особистої приватної власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 . У вищевказаному житловому будинку зареєстровані: ОСОБА_1 - власник, ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_7 - донька, ОСОБА_8 - донька, ОСОБА_9 - онука, ОСОБА_10 - онука, ОСОБА_11 - онука, ОСОБА_12 - онук, ОСОБА_2 - колишній зять. Відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованим у власному будинку позивача за АДРЕСА_2 , але там не проживає з 2016 року, тобто вже близько семи років, особистих речей не зберігає, однак в добровільному порядку не знімається з реєстрації з належного йому житла. Відповідач не бере участі в утриманні житла, не несе будь-яких витрат на оплату комунальних послуг. З 2016 року проживає з новою родиною в м. Києві.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду і просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом.
Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 08.06.2023р. відкрито провадження по даній справі, підготовче судове засідання призначено на 23.06.2023р. та 24.08.2023р.
Ухвалою Баришівського районного суду від 24.08.2023 року було проведено підготовче судове засідання, а справу призначено до розгляду на 07.09.2023 року.
07.09.2023р. у судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позову наполягає.
Відповідач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.
Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.12.1990р., ОСОБА_13 заповів своєму сину - ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.7-8).
Згідно довідки виконавчого комітету Лукашівського старостинського округу Баришівської селищної ради Київської області №138 від 09.05.2023р., у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого є ОСОБА_1 , зареєстровані 12 чоловік: ОСОБА_1 -власник, ОСОБА_3 - дружина, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_5 - син, ОСОБА_6 - син, ОСОБА_7 - донька, ОСОБА_8 - донька, ОСОБА_9 - онука, ОСОБА_10 - онука, ОСОБА_11 - онука, ОСОБА_12 - онук, ОСОБА_2 - колишній зять (а.с. 9).
Згідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 09.05.2023р., 11.05.2023р., « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але дійсно фактично за даною адресою не проживає з 2015р. по даний час» (а.с. 10-11).
Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно до ч.2ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сім`ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року передбачено, що відповідно до положень ст..391,396 ЦК України, позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає підтвердженим факт не проживання відповідача більше одного року в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
В силу ч. 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.
На підставі ст.ст.316,391,405 ЦК України, керуючись ст.ст.19,81,89,141,263-265,353 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом у будинку за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , сплачений судовий збір у сумі 1073 ( одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення подається до Київського апеляційного суду через Баришівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Баришівського

районного суду Т. В. Чальцева