Справа № 229/2454/23
Провадження № 2/229/1300/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 р. Дружківський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Фролової Н.М., за участю секретаря судового засідання Бочарової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося з позовною заявою, в якій просить стягнути на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» солідарно заборгованість з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за теплову енергію в сумі 32339,48 грн. за період з 01.11.2011 року до 31.01.2023 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 647,64 грн. за період з 01.11.2011 року до 31.01.2023 року, інфляційні втрати в розмірі 65032,59 грн. та 3% річних в розмірі 9485,54 грн. за період з 01.11.2011 до 24.02.2022 р., а також судові витрати у розмірі 2147,20 грн., посилаючись на те, що відповідачі є споживачами житлово-комунальних послуг, які надає позивач за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач стверджує, що не зважаючи на надання позивачем відповідних житлово-комунальних послуг в період з 01.11.2011 року по 31.01.2023 року, відповідачі не здійснювали їх оплату в повному обсязі, в результаті чого виникла відповідна заборгованість. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звертатися до суду з цим позовом.

До судового засідання представник позивача ОСОБА_4 не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялася належним чином. Від представника позивача надходила заява про розгляд справи без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Крім того, у додаткових поясненнях представник позивача просить стягнути заборгованість за надану теплову енергію з ОСОБА_3 у розмірі 30 101,99 грн. та абонплату у розмірі 647,64 грн. за період 27.12.2012 - 31.01.2023 рр., інфляційні втрати у розмірі 49 927,65 та 3% річних у розмірі 6 477,48 грн. за період 37.12.2012 24.02.2022 рр. у зв`язку з тим, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_3 є власником квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Заяв та клопотань про розгляд справи без їх участі або про відкладення судового засідання від них на адресу суду не надходило. У встановлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачами також не поданий.

Відповідно до ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

На підставі ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, в разі неявки всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Серед обов`язків співвласників багатоквартирного будинку, визначених у статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», є наступні: виконання рішення зборів співвласників; своєчасна оплата за спожиті житлово-комунальні послуги.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 цього ж Закону індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Таким чином, згідно з чинним законодавством обов`язок сплати житлово-комунальних послуг покладається на власника квартири у багатоквартирному будинку або іншу особу, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов`язання відповідачів оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг.

У відповідності до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 27.12.2012 р., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.18-20)

З договору купівлі-продажу від 27.12.2012 року за реєстровим номером №5719 вбачається, що ОСОБА_5 , ОСОБА_1 як продавці зобов`язуються передати покупцю ОСОБА_3 квартиру у власність, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 не вбачається, що покупець взяв на себе обов`язок сплати боргу продавця за комунальні послуги (а.с.117).

Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги теплопостачання, розглядаючи спір в межах позовних вимог, за період з 27.12.2012 року до 31.01.2023 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 існує заборгованість за теплову енергію в розмірі 30101,99 грн., заборгованість з абонентської плати 647,64 грн. Згідно розрахунку інфляційні втрати за період з 27.12.2012 р. до 24.02.2022 р. складають 49927,65 грн. та 3% річних за період з 27.12.2012 р. до 24.02.2022 р. складають 6477,48 грн.(а.с.24-31,129-130).

Як вбачається з листів начальника Дружківської міської військової адміністрації Краматорського району Донецької області № 01-16/658 та № 01-16/657 від 24.04.2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровані.( а.с.56,58).

Оцінюючи докази у їх сукупності, оскільки відповідач-споживач ОСОБА_3 не здійснила оплату за послуги з постачання теплової енергії, надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги до ОСОБА_3 , в частині стягнення заборгованості за теплову енергію за період з 27.12.2012 року по 31.01.2023 року в сумі 30101 (тридцять тисяч сто одна) грн. 99 коп., заборгованості за абонентське обслуговування за період з 27.12.2012 року до 31.01.2023 року в сумі 647 (шістсот сорок сім) грн. 64 коп., інфляційних втрат в сумі 49927 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн. 65 коп. та 3 % річних в сумі 6477 (шість тисяч чотириста сімдесят сім) грн. 48 коп. за період з 27.12.2012 р. до 24.02.2022 р., а також судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. підлягають задоволенню, у зв`язку з чим стягнути з неї на користь позивача судовий збір.

Разом з тим, позивачем не доведено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 являються споживачами послуг з теплопостачання, на яких може бути покладено обов`язок сплати заборгованості за надані послуги за період з 27.12.2012 року по 31.01.2023 року, оскільки вони не є власниками квартири і не зареєстровані за вказаною адресою, тому суд відмовляє позивачу у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» заборгованість за теплову енергію за період з 27.12.2012 року по 31.01.2023 року в сумі 30101 (тридцять тисяч сто одна) грн. 99 коп., заборгованість за абонентське обслуговування за період з 27.12.2012 року до 31.01.2023 року в сумі 647 (шістсот сорок сім) грн. 64 коп., інфляційні втрати в сумі 49927 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн. 65 коп. та 3 % річних в сумі 6477 (шість тисяч чотириста сімдесят сім) грн. 48 коп. за період з 27.12.2012 р. до 24.02.2022 р., а також судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

У задоволенні позовних вимог Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,- відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя