Провадження № 6/761/941/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Габунії М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про видачу дублікату виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року до суду надійшла зазначена заява.

У своїй заяві заявник просить: видати дублікат виконавчого листа №761/39059/21, на виконання ухваленого 01.12.2022 року рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа - Одинадцята Київська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно (недоотриману пенсію) в порядку спадкування, стягнення недоотриманої пенсії набутої в порядку спадкування.

Свою заяву заявник обґрунтовує тим, що 20.06.2023 року Шевченківським районним судом м. Києва по справі №761/39059/21 було видано виконавчий лист про зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 пенсію, яка була призначена, нарахована та невиплачена померлому в грудні 2018 року ОСОБА_2 в сумі 337 365,77 грн.

ОСОБА_1 30.06.2023 року звернулась до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження до якої додала оригінал виконавчого листа №761/39059/21 від 20.06.2023 року.

Однак, станом на 21.07.2023 року виконавче провадження не було зареєстровано, а вказаний виконавчий лист втрачено, що підтверджено довідкою виконавчої служби, тому заявник просить суд видати його дублікат.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили, при цьому від заявника надійшла заява про розгляд справи без її участі.

Суд вважає за можливе розглядати справу без участі осіб, що не з`явились в судове засідання, оскільки згідно з положеннями ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документа.

Дослідивши матеріали справи та заяви, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.06.2023 року Шевченківським районним судом м. Києва по справі №761/39059/21 було видано виконавчий лист про зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 пенсію, яка була призначена, нарахована та невиплачена померлому в грудні 2018 року ОСОБА_2 в сумі 337 365,77 грн.

30.06.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження до якої додала оригінал виконавчого листа №761/39059/21 від 20.06.2023 року.

Разом з тим, листом Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві від 21.07.2023 року встановлено втрату виконавчого листа №761/39059/21 від 20.06.2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд з прав людини наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».

Так, у статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пп. 17.4 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

При розгляді питання про видачу дубліката перевіряється чи не виконано рішення, чи не втратило воно законної сили. У випадку часткового виконання змінювати у дублікаті загальну суму забороняється. Це враховується в ході подальшого виконавчого провадження.

При цьому, сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, провадження № 61-11034св19.

Отже, у зв`язку з вищенаведеним, суд вважає, що заявник довів, що виконавчий лист №761/39059/21 від 20.06.2023 року, виданий Шевченківським районним судом м. Києва про зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 пенсію, яка була призначена, нарахована та невиплачена померлому в грудні 2018 року ОСОБА_2 в сумі 337 365,77 грн. є втраченим.

Суду не надано доказів належного виконання рішення суду.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне заяву про видачу дубліката викнавчого листа задовольнити та видати дублікат виконавчого листа, оскільки оригінал втрачено, рішення не виконано, натомість, відсутність виконавчого листа у стягувача і в органах виконавчої служби унеможливлює виконання рішення суду та порушує права стягувача.

На підставі викладеного та керуючись п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві про видачу дублікату виконавчого листа - задовольнити.

Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа №761/39059/21, на виконання ухваленого 01.12.2022 року рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, третя особа - Одинадцята Київська Державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно (недоотриману пенсію) в порядку спадкування, стягнення недоотриманої пенсії набутої в порядку спадкування.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: Н.Г. Притула