№ 201/8376/23
провадження 2- о/201/277/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

присяжних Хрипкової Т.Г. і Шпак О.В.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 щодо малолітньої ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , орган опіки, піклування та усиновлення управління-служби в справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради і Соборний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про усиновлення (удочеріння) малолітньої дитини та внесення змін до актового запису про народження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 20 липня 2023 року звернувся до суду з заявою про усиновлення однієї малолітньої дитини та внесення змін до актового запису про народження, вимоги в судовому засіданні не змінювалися і не уточнювалися. Заявник у своїй заяві та в зверненні до суду посилався на те, що вони, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з 17 травня 2023 року перебувають в зареєстрованому шлюбу, спільних дітей не мають, у дружини ОСОБА_3 від першого шлюбу є малолітня дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якої ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник з дружиною, працюють і мають суттєвий матеріальний статок, окреме житло, ведуть здоровий спосіб життя, шкідливих звичок не мають, на обліку у психіатра та нарколога не перебувають, стан його здоров`я дозволяє бути усиновлювачем, їх сім`я має задовільні житлово-побутові умови та можливість матеріально утримувати дитину. На даний час ОСОБА_3 разом з чоловіком фактично є батьками малолітньої ОСОБА_2 , ця дитина перебуває за місцем мешкання заявника і його дружини. Заявник особисто познайомився з дитиною ОСОБА_5 та одразу полюбив дівчинку як рідну дитину, піклується про неї, забезпечує з дружиною її усім необхідним. Заявник з дружиною інших спільних неповнолітніх дітей не мають, бажає усиновити дитину ОСОБА_5 , виховувати її як рідну дитину, матеріально утримувати її, піклуватися про її здоров`я та розвиток, надати якісну освіту. Заявник з дружиною звернулися з цим питанням до зацікавленої особи, але їм було рекомендовано звернутися до суду. Просив визнати його усиновлювачем малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усиновити (удочерити) цю малолітню дитину ним, внести зміни в актовий запис № 4484 від 08 грудня 2017 року, про народження малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : батьком цієї малолітньої дитини записати заявника ОСОБА_1 , змінити прізвище та по батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всі інші дані дитини (ім`я, число і місяць народження, рік і місце народження) залишити без змін, задовольнивши заяву в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи органу опіки, піклування та усиновлення управління-служби в справах дітей Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради повністю підтримав заяву ОСОБА_1 , підтвердивши все викладене в ній, всі необхідні документи для задоволення заяви є, позитивні рішення виконкому і висновок їх служби також винесені, будь-яких протипоказань чи заперечень немає, вважають заяву законною і просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у мсті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в зверненні до суду просили справу розглянути без участі їх представника за наявними матеріалами і рішення винести на розсуд суду. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності представника вказаної зацікавленої особи згідно ст. 223 ЦПК України.

ОСОБА_3 повністю підтримала заяву про удочеріння, підтвердивши все викладене в ній, всі необхідні документи для задоволення заяви є, позитивні рішення виконкому і висновок їх служби також винесені, будь-яких протипоказань чи заперечень немає, вважає заяву законною і просила її задовольнити.

З`ясувавши думку учасників спору, перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені та добуті докази, суд вважає заяву обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом в судовому засіданні встановлено, що заявник ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з 17 травня 2023 року перебувають в зареєстрованому шлюбу, спільних дітей не мають, у дружини заявника ОСОБА_3 від першого шлюбу є малолітня дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якої ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник з дружиною, працюють і мають суттєвий матеріальний статок, окреме житло, ведуть здоровий спосіб життя, шкідливих звичок не мають, на обліку у психіатра та нарколога не перебувають, стан його здоров`я дозволяє бути усиновлювачем, їх сім`я має задовільні житлово-побутові умови та можливість матеріально утримувати дитину. На даний час ОСОБА_3 разом з чоловіком фактично є батьками малолітньої ОСОБА_2 , ця дитина перебуває за місцем мешкання заявника і його дружини. Заявник особисто познайомився з дитиною ОСОБА_5 та одразу полюбив дівчинку як рідну дитину, піклується про неї, забезпечує з дружиною її усім необхідним. Заявник з дружиною інших спільних неповнолітніх дітей не мають, бажає усиновити дитину ОСОБА_5 , виховувати її як рідну дитину, матеріально утримувати її, піклуватися про її здоров`я та розвиток, надати якісну освіту, забезпечити дитину нормальним, стабільним та гармонійними умовами для проживання, любити та опікуватись нею, як рідною. Заявник має всі необхідні умови для усиновлення та повноцінного розвитку дитини. Із станом здоров`я дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її соціальним положенням ознайомлені, їм відомі правові умови, права та обов`язки які виникають внаслідок усиновлення. Ніяких протипоказань за станом здоров`я щодо усиновлення заявник не має.

Отже, усиновлення заявником ОСОБА_2 відповідає інтересам цієї дитини та дії заявника з дружиною направлені на забезпечення стабільних та гармонійних умов життя. Заявник з дружиною бажають усиновити ОСОБА_5 , виховувати її як рідну дитину, матеріально утримувати її, піклуватися про її здоров`я та розвиток, надати якісну освіту. Заявник з дружиною бажають подарувати цій дитині тепло, любов близьких та повноцінну сім`ю. З правовими наслідками усиновлення заявники обізнані, зі станом здоров`я дівчинки ознайомлені. Заявники звернулися з цим питанням (усиновлення) до заінтересованої особи, але їм було рекомендовано звернутися до суду, що вони і зробили.

Суд вважає вимоги заяви обґрунтованими, виходячи з наступного.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «1. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання…». Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що дійсно заявник ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з 17 травня 2023 року перебувають в зареєстрованому шлюбу, спільних дітей не мають, у дружини заявника ОСОБА_3 від першого шлюбу є малолітня дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якої ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник з дружиною, працюють і мають суттєвий матеріальний статок, окреме житло, ведуть здоровий спосіб життя, шкідливих звичок не мають, на обліку у психіатра та нарколога не перебувають, стан його здоров`я дозволяє бути усиновлювачем, їх сім`я має задовільні житлово-побутові умови та можливість матеріально утримувати дитину. На даний час ОСОБА_3 разом з чоловіком фактично є батьками малолітньої ОСОБА_2 , ця дитина перебуває за місцем мешкання заявника і його дружини. Заявник з дружиною інших спільних неповнолітніх дітей не мають, бажає усиновити дитину ОСОБА_5 , виховувати її як рідну дитину, матеріально утримувати її, піклуватися про її здоров`я та розвиток, надати якісну освіту, забезпечити дитину нормальним, стабільним та гармонійними умовами для проживання, любити та опікуватись нею, як рідною. Заявник має всі необхідні умови для усиновлення та повноцінного розвитку дитини. Із станом здоров`я дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та її соціальним положенням ознайомлені, їм відомі правові умови, права та обов`язки які виникають внаслідок усиновлення. Ніяких протипоказань за станом здоров`я щодо усиновлення заявник не має.

На сьогоднішній день дитина ОСОБА_7 , 2017 року народження вже знаходиться в їхній родині, контакт повністю встановлений.

Заявник має стабільний дохід, який дозволить йому належним чином утримувати дитину, яку він бажає усиновити. Оформлення усиновлення не має за мету будь-якої матеріальної чи іншої вигоди.

Відповідно до ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина.

Посилаючись на ч. 1 ст. 229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи.

Керуючись ч. 1 ст. 311 ЦПК України заявники ставлять питання про внесення до актового запису № 4484 від 08 грудня 2017 року, складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про народження малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : батьком малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; змінити прізвище та по батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Всі інші дані дитини (ім`я, число і місяць народження, рік і місце народження) залишити без змін.

Згідно ст. 233 Сімейного кодексу України на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає нове Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється.

Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно ч. 1, 2 ст. 211 СК України, усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років.

Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину.

Відповідно до ст. 229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу.

Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення.

Таким чином, можливо усиновлення заявниками ОСОБА_2 , так як це відповідає інтересам цієї дитини та дії заявника та його дружини направлені на забезпечення стабільних та гармонійних умов життя цієї дитини.

Отже, заявник з дружиною бажають усиновити (удочерити) ОСОБА_5 , виховувати її як рідну дитину, матеріально утримувати її, піклуватися про її здоров`я та розвиток, надати якісну освіту. Заявники бажають подарувати цій дитині тепло, любов близьких та повноцінну сім`ю. З правовими наслідками усиновлення заявники обізнані, зі станом здоров`я дівчинки ознайомлені.

Відповідно до ст. 229, 231 Сімейного кодексу України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини та змінити прізвище та по батькові дитини.

Органом опіки та піклування - Адміністрацією Соборного району Дніпровської міської ради надано висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини від 30 червня 2023 року № 5/6-135.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовні моральний розвиток (ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав :а виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно до ст. 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законом.

Згідно ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 13 ЦК України «Межі здійснення цивільних прав»: не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції (995_004) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), № 4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст. 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст. 43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст. 43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об`єктивні підстави вважати, що заява підлягає задоволенню.

При таких обставинах суд вважає можливим заяву задовольнити та визнати заявника ОСОБА_1 усиновлювачем малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усиновити (удочерити) малолітню ОСОБА_2 заявником ОСОБА_1 та внести зміни в актовий запис № 4484 від 08 грудня 2017 року про народження малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : батьком малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; змінити прізвище та по батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_5 ; всі інші дані дитини (ім`я, число і місяць народження, рік і місце народження) залишити без змін.

Таким чином обставини заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового засідання і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України; ст. 11, 15, 16 ЦК України, ст. 135, 141, 150, 155, 207, 208, 211, 213, 215, п. 5 ч. 1 ст. 219, ст. 223, 225, 226, 229, 230, 231, 232, 233 Сімейного кодексу України, ст. 3, 10, 11, 57-61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, усиновлювачем малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України.

Усиновити (удочерити) малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни в актовий запис № 4484 від 08 грудня 2017 року, складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про народження малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

батьком малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , записати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;

змінити прізвище та по батькові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Всі інші дані дитини (ім`я, число і місяць народження, рік і місце народження) залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом 30 днів з дня проголошення рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Головуючий: суддя

Присяжні - 1.

2.