Справа №303/5423/23
2/303/815/23
Ряд. стат. звіту - 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді Куцкір Ю.Ю.

з участю секретаря судових засідань Славич М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позов мотивований тим, що позивач є сином ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті якої відкрилася спадщина. У свою чергу, позивач є єдиним спадкоємцем.

Постановою від 28.03.2023 року позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на буд. АДРЕСА_1 , оскільки не було подано документ, що підтверджує право власності на будинок.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, з метою реалізації прав позивача на спадкове майно, виникла необхідність визнання за позивачем право власності на будинок в порядку спадкування за законом.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав зазначених у позові.

Представник відповідача Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району Химич В. в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами доказами, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом встановлено, що згідно повторного Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.01.2022 року батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_4 і ОСОБА_2 (а.с. 7).

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 09.01.2009 року, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Із листа Другої Мукачівської державної нотаріальної контори №156/02/14 від 11.08.2022 року слідує, що 30.06.2022 року на підставі заяви ОСОБА_1 за померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 заведено Спадкову справу за №96/2022. Згідно відомостей заведеної спадкової справи спадкоємцем до майна померлої за законом є син ОСОБА_1 , решта спадкоємців до майна померлого не зверталися (а.с. 9, 10, 13).

Із Витягу з рішення виконавчого комітету Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району за №31 від 25.02.2020 року «Про перейменування адресного номерного знаку» вбачається, що виконавчий комітет сільської ради вирішив перейменувати адресний номерний знак: індивідуального домоволодіння розташованого на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в АДРЕСА_2 , яке належить померлій ОСОБА_2 на АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Постановою Другої Мукачівської державної нотаріальної контори від 28.03.2023 року №73/02-31 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_3 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Згідно Виписки з Погосподарської книги с.Буковинка Верхньокоропецької сільської ради Мукачівського району, забудовником будинку в АДРЕСА_3 на земельній ділянці для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,2500 га є померла ОСОБА_2 , рік побудови 1960 року, загальна площа 40,5 кв.м., житлова 27 кв.м. (а.с. 17).

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.05.2022 року визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 (а.с. 53, 54).

Відповідно до Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 01.10.1993 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 61).

Дані правовідносини регулюються Конституцією України та нормами Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст.16 ЦК України одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивiльних i кримiнальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 30.01.2013 року в справі № 6-168цс12 майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

При цьому, згідно роз`яснень, які містяться у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, у разів відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Одним із способі захисту цивільних прав, встановлених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, враховуючи вищезазначені надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцем є син померлої ОСОБА_1 , оскільки у передбачений законом та судом строк подав заяву про прийняття спадщини, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216-1218, 1222, 1233, 1258, 1261, ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 76-83, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов задовольнити - повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ), житловий будинок літера «А», який складається із житлової кімнати (прим.№4), площею 21,9 кв.м., прихожої (прим.№1), площею 8 кв.м., кухні (прим.№2), площею 13,6 кв.м., комори (прим.№3), площею 5,3 кв.м., а всього житловою площею 21,9 кв.м., загальною площею 48,8 кв.м., літера «Б» - літня кухня, літера «В» - навіс, літера «Г» - вбиральня, №1, 2 споруди.

Рішення суду може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Верхньокоропецька сільська рада Мукачівського району Закарпатської області, , місце знаходження: с.Верхній Коропець, вул.Шенборна, буд.16, Мукачівський район, Закарпатська область.

Повний текст рішення складений 19.09.2023 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір