Дата документу 11.09.2023Справа № 645/8142/21
Провадження № 2/554/3346/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року м.Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого - судді Черняєвої Т.М.

за участю секретаря Янушкевіч А.І.

представника позивача Ганзенко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності,-

ВСТАНОВИВ :

Керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до суду в інтересах держави в особі Харківської міської ради із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності.

Позовні вимоги обгрунтував тим, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що на нежитлову будівлю літ «А-1», загальною площею 324,8 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано право власності у наступних частках: 1/4 частки з 11.06.2015 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 11.06.2015 за №1778; 3/4 частки за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від за №1778.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру від 28.10.2020 № НВ-020 зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :10:009:0156, на якій розташована вищезазначена нежитлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована Управлінням Держземагенства у м.Харкові Харківської області 23.01.2014.

Так, земельна ділянка є сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера та реєстрації її у Державному земельному кадастрі.

Також, Відділом у місті Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області 08.05.2020 сформовано витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з кадастровим номером :10:009:0156, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з інформацією Департаменту земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради від 28.07.2020 за № 5970/0/225-20 проекти рішень Харківської міської ради щодо надання у користування (продажу), надання згоди на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки фізичним особам: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та припинення права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_2 не готувались.

Договори оренди землі по АДРЕСА_1 Харківською міською радою не укладались.

Разом з тим, відповідно до інформації Департаменту діловодства Харківської міської ради від 30.06.2020 за № 511/0/26-20 зазначено, що у період з 01.01.2015 по 26.06.2020 звернень від ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 до Департаменту не надходило.

Також, згідно з інформацією Головного управління ДПС у Харківській області від 07.07.2021 зазначено, що відповідно до ITC «Податковий блок» ОСОБА_2 перебуває на обліку контролюючого органу платником земельного податку з фізичних осіб на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0285 га. За період з 01.01.2015 по теперішній час сплачено земельного податку на суму 47 641, 45 грн, а саме: 2016 рік - 10 175, 00 грн; 2017 рік - 10 785,00 грн; 2018 рік - 9547, 95 грн; 2019 рік - 10 000 грн; 2020 рік - 7 133, 50 грн. Станом на 05.07.2021 заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб відсутня.

Окрім того, згідно з вказаної інформації зазначено, що відповідно до ITC «Податковий блок» ОСОБА_1 перебуває на обліку контролюючого органу платником земельного податку з фізичних осіб на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0855 га. За період з 01.01.2015 року по теперішній час сплачено земельного податку на суму 142 984,22 грн, а саме: 2016 рік - 30 523, 00 грн; 2017 рік - 32 355, 00 грн; 2018 рік - 28 705, 82 грн; 2019 рік - 30 000 грн; 2020 рік - 21 400, 40 грн. Станом на 05.07.2021 року заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб відсутня.

Відповідно до інформації Департаменту територіального контролю та земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.08.2021 року за №18096/0/226-21 та розрахунку суми безпідставно збережених ОСОБА_2 коштів за користування земельною ділянкою комунальної форми власності у період з 01.01.2020 - 31.12.2020 не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю в установленому законодавчими актами розмірі у сумі 85 044, 08 грн, у період з 01.01.2021 - 31.07.2021 - 58 658, 46 грн, внаслідок чого останній зберіг у себе майно-грошові кошти.

Одночасно, згідно вищевказаною інформацією ОСОБА_1 у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю в установленому законодавчими актами розмірі у сумі 255 132, 23 грн, у період з 01.01.2021-31.07.2021 - 175 975, 31 грн, внаслідок чого останній зберіг у себе майно-грошові кошти.

Разом з тим, згідно інформації Головного управління ДПС у Харківській області від 15.12.2021 за № 31969/5/20-40-24-16-18, наданої на запит від 01.12.2021 за № 51-107-2387вих-21 Немишлянську окружну прокуратуру міста Харкова повідомлено про те, що ОСОБА_2 за користування земельною ділянкою загальною площею 0,0285 га за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2021 по 31.07.2021 сплачено земельний податок у розмірі 2 464, 50 грн

Одночасно, згідно вищезазначеної інформації Немишлянську окружну Прокуратуру міста Харкова повідомлено про те, що ОСОБА_1 за користування земельною ділянкою загальною площею 0,0855 га за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2021 по 31.07.2021 сплачено земельний податок у розмірі 7 393,30 грн.

Однак, суми сплаченого ОСОБА_2 та ОСОБА_1 земельного податку за користування земельною ділянкою площею 0,0285 га та 0,0855 га за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.01.2021 по 31.07.2021 у розмірі 2 464, 50 грн та 7393,30 грн відповідно у розрахунку суми безпідставно збережених коштів за використання спірної земельної ділянки комунальної форми класності на території міста Харкова з порушенням вимог законодавства, виготовленого Департаментом територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради від 27.08.2021 за № 18096/0/226-21 не враховані.

Разом з тим, згідно розрахунку суми безпідставно збережених коштів за користання земельної ділянки комунальної форми власності на території міста Харкова з порушенням вимог законодавства, підготовленого Департаментом земельних відносин Харківської міської ради 21.01.2022 за № 459/0/225-22 з урахуванням інформації Головного управління ДПС у Харківській області від 15.12.2021 за № 31969/5/20-40-24-16-18, ОСОБА_2 у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю в установленому законодавчими актами розмірі у сумі 85 044, 08 грн, у період з 01.01.2021 по 31.07.2021 - 56 193, 96 грн, внаслідок чого останній зберіг у себе майно-грошові кошти.

Одночасно, згідно вищезазначеного розрахунку, ОСОБА_1 у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю в установленому законодавчими актами розмірі у сумі 255 132, 23 грн, у період з 01.01.2021 по 31.07.2021 168 582, 01 грн, внаслідок чого останній зберіг у себе майно-грошові кошти.

Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 423 714, 24 грн; та стягнути з ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 141 238, 04 грн.; а також стягнути судовий збір.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 29.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляду у порядку загального позовного провадження.

16.02.2022 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про повернення зайво сплаченого судового збору у сумі 147,87 грн. Переплата виникла через зменшення позоних вимог.

На виконання розпорядження голови Верховного Суду від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» справу з Фрунзенського районного суду м.Харкова передано на розгляд до Октябрського районного суду м.Полтави за вх.№ 50707 від 21.10.2021.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м.Полтави від 31.01.2023 року справу прийнято до провадження та постановлено проводити розгляд у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 10.04.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового розгляду, не повідомили про причину неявки. Правом на подачу відзиву не скористалися.

Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно №275408236 від 17.09.2021 року встановлено, що на нежитлову будівлю літ «А-1», загальною площею 324,8 кв.м., що розташованаз за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано право власності у наступних частках: 1/4 частки з 11.06.2015 за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі- продажу від 11.06.2015 за №1778; 3/4 частки за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від за №1778 (а.с.14-16, 39-40).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру від 28.10.2020 № НВ-020 зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :10:009:0156, на якій розташована вищезазначена нежитлова будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована Управлінням Держземагенства у м.Харкові Харківської області 23.01.2014 року. Цільове призначення? для будівництва та обслуговування об`єктів туристичної інфраструктури та закладів громадського харчування. Форма власності комунальна (а.с.21-26).

З Акту обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером №:10:009:0156 випливає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 використовують разом вказану земельну ділянку без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав у відповідності до ст.ст. 125, 126 ЗК України. На вказаній земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі, в тому числі і ті, які належать ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.27-28).

Згідно з інформацією Головного управління ДПС у Харківській області від 07.07.2021 зазначено, що відповідно до ITC «Податковий блок» ОСОБА_2 перебуває на обліку контролюючого органу платником земельного податку з фізичних осіб на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0285 га. За період з 01.01.2015 по теперішній час сплачено земельного податку на суму 47 641, 45 грн, а саме: 2016 рік - 10 175, 00 грн; 2017 рік - 10 785,00 грн; 2018 рік - 9547, 95 грн; 2019 рік - 10 000 грн; 2020 рік - 7 133, 50 грн. Станом на 05.07.2021 заборгованість зі сплати земельного податку з фізичних осіб відсутня (а.с.29-30).

Відповідно до інформації Департаменту територіального контролю та земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради від 27.08.2021 року за №18096/0/226-21 та розрахунку суми безпідставно збережених ОСОБА_2 коштів за користування земельною ділянкою комунальної форми власності у період з 01.01.2020 - 31.12.2020 не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю в установленому законодавчими актами розмірі у сумі 85 044, 08 грн, у період з 01.01.2021 - 31.07.2021 - 58 658, 46 грн.

Також, згідно вищевказаною інформацією ОСОБА_1 у період з 01.01.2020 по 31.12.2020 не сплачено за користування земельною ділянкою плату за землю в установленому законодавчими актами розмірі у сумі 255 132, 23 грн, у період з 01.01.2021-31.07.2021 - 175 975, 31 грн. (а.с.31-38)

Відповідно до листа Департаменту територіального котролю та земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради №21208/0/226-21 від 12.10.2021 року, заходи правового регулювання, шляхом звернення до суду з позовом, Харківської міської ради до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Департаментом не вживалися (а.с.43).

Згідно положень ст. 120 ЗК України, виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності чи укладення (продовження, поновлення) договору оренди земельної ділянки.

Разом з тим, згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Частиною 1 статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідноч.1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Судом встановлено, що відповідачі користуються спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави, а тому відповідно до положень ст.ст. 1212,1214 Цивільного кодексу України повинен відшкодувати позивачу всі доходи, які вони одержали або могли одержати від цього майна.

Відповідно дост.206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 ПК України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідачі не є власниками та постійними землекористувачами земельної ділянки, а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата, що слідує зі змісту ст. 14.1.72ПК України.

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст.14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Відповідачі у період з 01.01.2020 по 31.12.2021 не сплачували за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшили свої доходи, а Харківська міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом положень глав 82 і 83ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Частиною першою статті 93 та статтею 125 ЗК України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1статті 96 цього Кодексу).

Згідно із частиною першою статті 120 ЗК України та частиною першою статті 377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується ЗК України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України).

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування вказаною земельною ділянкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема укладення відповідних договорів оренди з Харківською міською радою та державної реєстрації такого права.

Отже, за змістом вказаних положень виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Таким чином, відповідачі користуються цією земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

Безпідставне набуття ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спірної земельної ділянки не є результатом протиправного діяння, а є наслідком законних дій, а саме отримання відповідачем у власність нежитлової будівлі на підставі договору купівлі-продажу, яка безпосередньо пов`язана із земельною ділянкою.

Разом з тим відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

З огляду на викладене, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як фактичні користувачі земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегли у себе кошти, які мали заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки.

Такі висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17, від 13 лютого 2019 року у справі № 320/5877/17.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі: із ОСОБА_1 423714,24 грн. та із ОСОБА_2 141238,04 грн., є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі по 4237,14 грн. Також, суд вважає за необхідне повернути Харківській обласній прокуратурі зайво сплачений судовий збір у сумі 147,87 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги Керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 423714,24 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 141238,04 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Харківської обласної прокуратури по 4237,14 грн. витрат щодо сплати судового збору.

Повернути Харківській обласній прокуратурі зайво сплачений судовий збір у сумі 147,87 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18.09.2023 року.

Суддя Т.М.Черняєва