Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/1293/23

Провадження № 2/439/378/23

14 вересня 2023 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді: Петейчука Б.М.,

за участі: секретаря

судового засідання: Ковальчук Н.І.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Підкамінська селищна рада Львівської області,

розглянувши у підготовчому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Підкамінської селищної ради Львівської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, ухвалив таке рішення.

Позивач: ОСОБА_1 звернулася до Бродівського районного суду Львівської області із позовними вимогами до відповідача: Підкамінської селищної ради Львівської області, в яких просить суд встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) розміром 0.58 в умовних кадастрових гектарах відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 463112 від 07 лютого 2020 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стислий виклад позиції позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 . Після її смерті залишилося спадкове майно. При житті покійна ОСОБА_3 склала заповіт в інтересах матері позивачки - ОСОБА_2 .

В склад спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 входить земельна ділянка розміром 0.58 в умовних кадастрових гектарах. Дана земельна ділянка розташована на території Вербівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області.

Після смерті ОСОБА_3 її мати ОСОБА_4 прийняла частину спадщини, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17 серпня 1999 року, однак жодних правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку не оформила.

ОСОБА_2 21 березня 2002 року склала заповіт, яким все своє майно заповіла на користь позивачки ОСОБА_1 . ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , так і не оформивши правовстановлюючих документів на дану земельну.

В склад спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_2 входить право на земельну частку (пай) розміром 0.58 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 463112 виданий 7 лютого 2020 року), інше майно.

Позивач наголошує, що нотаріусом Золочівського районного округу Львівської області її усно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку. Причиною відмови слугувало: втрата правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомості.

Позивач звертає увагу, що вона бажає реалізувати власні спадкові права. Проте втрата правовстановлюючих документів на підтвердження належного права на вищезгаданий об`єкт нерухомого майна перешкоджає її у цьому.

Позивач стверджує, що з метою проведення належної правової процедури реалізації власних спадкових прав, вона вимушений звернутися до суду за захистом свого невизнаного права.

Заяви та клопотання сторін, інші процесуальні дії у справі.

17 липня 2023 року відкрито провадження у справі.

Відповідачу запропоновано протягом п`ятнадцяти днів, із моменту отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, подати відзив на позовну заяву.

Позивачка у підготовче засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю та просить суд задовольнити останні.

Відповідач участь свого представника у підготовчому засіданні не забезпечив. Від представника відповідача: селищного голови Бутинського Богдана Ярославовича надійшла заява, в якій представник відповідача просить проводити розгляд справи без участі представника відповідача, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує щодо задоволення останніх.

За правилами частини 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України, підготовче засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України.

Нормативним приписом частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

За змістом частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами у праві встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04 березня 1998 року (а.с. 7).

ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) розміром 0.58 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Вербівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області, яка входить в Підкамінську селищну раду Львівської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 463112 від 07 лютого 2020 року та Витягом із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Бродівського району (а.с. 8,9).

ОСОБА_3 заповіла усе своє майно на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , що підтверджується заповітом, який зареєстровано в реєстрі за № 8 від 18 квітня 1995 року та посвідчено секретарем виконкому Вербівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області (а.с. 10).

ОСОБА_5 від своєї частки у спадковому майні відмовився, що підтверджується відповідною заявою (а.с. 11).

Відповідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 серпня 1999 року, ОСОБА_2 прийняла частину спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_3 (а.с. 12).

Оскільки дані правовідносини мали місце до 01.01.2004 року, тобто до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, то до них слід застосувати положення ст. 549 ЦК України (1963 р.).

Статтею 549 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 29 липня 2011 року (а.с. 13).

ОСОБА_2 заповіла усе своє майно на користь позивачки, що підтверджується заповітом, який зареєстровано в реєстрі за № 12 від 21 березня 2002 року та посвідчено секретарем виконкому Вербівчицької сільської ради Бродівського району Львівської області (а.с. 14).

Рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 27 червня 2023 року встановлено факт належності ОСОБА_1 , заповіту, складеного 21 березня 2002 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , посвідченого секретарем Вербівчицької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі № 12 (а.с. 16-18).

Із приводу втрати Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 463112 від 07 лютого 2020 року зроблено оголошення до друкованого засобу масової інформації «Газета «Голос Відродження», що підтверджується наданим суду примірником газети із відповідним оголошенням (а.с. 19).

Мотиви суду.

За правилами до статті 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Підпунктами 9-10 статті 28-1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що до 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передаються у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснюється з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснюється у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними.

За змістом підпунктів «В» та «Г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки зокрема на підставі приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини.

Імперативними приписами статті 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із нормою статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України).

Виходячи із вимог статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною 5 статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Вирішуючи питання визнання права власності у порядку спадкування, суд виходить з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті своєї матері: ОСОБА_2 . Інші спадкоємці відсутні. Право на земельну ділянку дійсно належала ОСОБА_2 , що було встановлено судом.

Суд наголошує на тому, що за обставин втрати правовстановлюючих документів на нерухоме майно, позивач об`єктивно позбавлений можливості прийняти належну йому частину спадщини в позасудовому (нотаріальному порядку). Відтак визнання права власності фактично є винятковим способом захисту прав позивача.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги: те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже правомірно набув право на спадкове майно; те, що визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що сторони не заперечують проти ухвалення рішення на користь позивача; те, що ухвалення рішення на користь позивача не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за заповітом на земельну частку (пай) розміром 0.58 в умовних кадастрових гектарах відповідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН № 463112 від 07 лютого 2020 року, після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: Підкамінська селищна рада Львівської області, , місцезнаходження: Львівська область, Золочівський район, селище міського типу Підкамінь, вулиця Івана Франка, 1.

Суддя Б.М. Петейчук