Справа № 462/4802/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,

встановила:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 11650 грн та судові витрати. Свої позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у зареєстрованому в шлюбі, в якому у них народилось двоє синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Сини проживають разом зі матір`ю ОСОБА_1 . За позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 . Залізничним районним судом м. Львова по справі № 462/2477/23 31 травня 2023 року було прийнято рішення, в якому суд ухвалив: стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 аліменти у розмірі 3000 гривень, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.04.2023 і до досягнення дитиною повноліття; стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 аліменти у розмірі 3000 гривень, щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 11.04.2023 року. Станом на дату подання позовної заяви ОСОБА_3 досяг повноліття, однак продовжує навчатись у Львівському державному університеті фізичної культури імені Івана Боберського на першому курсі денного відділення, що підтверджується довідкою № 663 від 27.03.2023 року та договором про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців від 06 жовтня 2022 року. Позивачем самостійно були понесені додаткові витрати на повнолітню дитину, що продовжує навчання, а саме оплачено вартість навчання у Львівському державному університеті фізичної культури імені Івана Боберського на факультеті туризму на суму 23300 грн. ОСОБА_1 вважає, що половина цієї суми, а саме 11650 грн підлягає стягненню з відповідача. Просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 27.06.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

24.07.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31.05.2023 у цивільній справі № 462/2477/23 було ухвалено стягувати з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 у розмірі 3000 гривень щомісячно до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-го віку. Зазначає, що вимоги позивачки є незаконними, так як законодавством передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання, проте обов`язок компенсувати додаткові витрати на повнолітнього законодавством не передбачений. Просить в задоволенні позову відмовити.

03.08.2023 представник позивачки подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначила, що разом із позовною заявою позивачкою додано докази (квитанції) оплати вартості навчання сина у Львівському державному університеті фізичної культури імені Івана Боберського на факультеті туризму. Позивачка вважає, що таке навчання допоможе якнайкраще розкрити якості сина та реалізувати себе у житті. А тому такі витрати належать до додаткових та мають бути розподілені між батьками відповідно до норм Сімейного кодексу України. Просить позов задоволити.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та від спільного подружнього життя мають двох синів: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с. 6/.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31.05.2023 у справі №462/2477/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та повнолітню дитину, що продовжує навчання ухвалено стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 3000 грн, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 11 квітня 2023 року, стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 грн, щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 11 квітня 2023 року /а.с. 8-11/. Рішення не оскаржувалось та набрало законної сили.

Вищевказаним рішенням суду встановлено, що позивачка разом з синами проживає у квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 31 березня 2023 року, виданим Зимноводівською сільською радою.

Звертаючись до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, позивачка просить стягнути з відповідача витрати, пов`язані з оплатою за навчання.

Як вбачається з договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців №18ГРС/22 р. від 06 жовтня 2022 року ОСОБА_3 навчається у Львівському державному університеті фізичної культури ім. Івана Боберського. Згідно договору загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 93200 грн, замовником освітньої послуги є ОСОБА_1 /а.с. 19/.

Згідно квитанцій від 06.10.2022 та 25.01.2023 ОСОБА_1 здійснила плату за навчання сина ОСОБА_3 в Львівському державному університеті фізичної культури ім. Івана Боберського в розмірі 23300 грн /а.с. 4, 5/.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно із ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

За вимогами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору.

Разом з тим ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , а отже останній досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_4 та з цього часу втратив статус дитини.

Положення ч. 1 ст. 185 СК України містить чітку вказівку про можливість стягнення додаткових витрат саме на дитину, а не на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 08 листопада 2018 року у справі № 766/12242/16-ц (провадження № 61-35731св18).

Отже, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 слід відмовити з огляду на те, що обов`язок батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітніх дітей, що викликані особливими обставинами, не передбачений нормами Глави 16 СК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови в позові покладаються на позивача.

На підставі ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 141, 263-265, 274-279 ЦПК України, ст.ст.180-185, 199-200 СК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину відмовити.

Апеляційна скарга на рішення подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал рішення міститься в матеріалах справи № 462/4802/23. Рішення не набрало законної сили.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.