Справа № 758/6571/23
Провадження № 2/366/397/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21.09.2023 року смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області, у складі головуючої судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в смт. Іванків цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Будинок Комфорту» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди майна з правом викупу,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Представник ТОВ «Будинок Комфорту» (далі Позивач), адвокат Дяченко Е.В. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі Відповідач), у якому просив стягнути з Відповідача на користь Позивача заборгованість за Договором № 005 оренди майна з правом викупу від 10.04.2020 року (далі Договір), у розмірі 68 805 грн. та понесені судові витрати.

Позов мотивований наступним.

10.04.2020 року між Позивачем та Відповідачем укладено зазначений Договір.

За умовами Договору Позивач зобов`язався передати Відповідачу у строкове володіння та користування планшет LENOVO IDEAPAD S-14515 AST (81N90072RA) (далі Планшет) з наступним переходом права власності планшета від Позивача до Відповідача на визначених Договором умовах.

На виконання умов Договору Позивача передав Відповідачу планшет, про що сторони уклали Акт приймання-передачі.

За умовами Договору Відповідач мав щомісяця сплачувати Позивачу орендну плату за користування планшетом у визначеному сторонами розмірі та передбачені строки і після внесення останнього платежу право власності на планшет переходило б до Відповідача.

Сторони у Договорі обумовили наслідки невчасної сплати та несплати Відповідачем орендної плати.

Позивач умови Договору зі свого боку виконав, а саме передав Відповідачу у володіння та користування планшет, однак Відповідач умови Договору не виконав, орендну плату не сплачує, планшет не повертає, внаслідок чого Позивач змушений звернутись в суд з відновленням порушеного права.

На підставі наведеного представник Позивача просить стягнути з Відповідача зазначену суму заборгованості за умовами Кредитного договору.

Процесуальні дії

08.06.2023 року позовна заява надійшла до Подільського районного суду м. Києва.

Ухвалою цього суду від 12.06.2023 року справу передано за територіальною підсудністю до Іванківського районного суду Київської області, куди вона надійшла 12.07.2023 року.

17.07.2023 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання призначене на 11.08.2023 року, відкладене на 21.09.2023 року.

Позиції сторін

Представник Позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі, проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечував.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади України. Причин своєї неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, як і не надходило відзиву на позовну заяву.

Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права.

Частиною 1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вимог частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи

Враховуючи, що відповідач, який належним чином про дату, час і місце судових засідань повідомлявся вчасно та належним чином, в судові засідання не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, не подав відзиву на позовну заяву та позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку про ухвалення у справі заочного рішення.

Щодо стягнення заборгованості за умовами Договору

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Так, відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 509, частини першої статті 627 ЦК України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526, частина перша статті 628, стаття 629 ЦК України).

Правовідносини оренди (найму) врегульовані положеннями глави 58 "Найм (оренда)" розділу III "Окремі види зобов`язань" книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України

Згідно із частиною першою статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За частиною першою статті 773 ЦК України на наймача покладений обов`язок користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

Частиною першою статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною першою статті 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

За змістом наведених норм із закінченням строку договору найму (оренди) (далі - Договір), на який його було укладено, за наявності заперечень наймодавця щодо подальшого користування наймачем майном, Договір є припиненим, що означає припинення дії (чинності) для сторін всіх його умов, а їх невиконання (невиконання окремих його умов) протягом дії Договору є невиконанням зобов`язання за цим Договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) Договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами).

За змістом наведених норм, з урахуванням висновку, викладеного абзацом вище, Договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії Договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами Договору; а припинення Договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в Договорі.

Користування майном за Договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного Договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами Договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України

Після спливу строку дії Договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

З урахуванням викладеного Суд доходить висновку, що користування майном після припинення Договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами Договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за Договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України.

За змістом статей 610, 611, 612 ЦК України невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, установлених договором або законом.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника встановлених законом негативних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового обов`язку, що узгоджується з нормами статті 610 ЦК України.

Законодавець у частині першій статті 614 ЦК України визначив, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19.

За ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли всіх істотних умов договору.

За правилами ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору відповідно до ст. 628 ЦК України становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Судом встановлено наступне.

10.04.2020 року між Позивачем (Орендодавець) та Відповідачем (Орендарем) укладено Договір № 005 оренди майна з правом викупу.(а.с. 5-7 Т. 1)

Відповідно до п. 1.1 Договору Орендодавець зобов`язується передати Орендареві у строкове володіння та користування майно (Об`єкт оренди, дані якого, у тому числі про вартість визначені додатком до Договору) з наступним переходом права власності та такий Об`єкт від Орендодавця до Орендаря, а останній зобов`язується прийняти об`єкт оренди у володіння та користування, а згодом і у власність, а також сплачувати Орендодавцеві орендну плату.

Відповідно до положень п. 3.1 та 3.2 Договору, Орендодавець зобов`язується передати Орендарю об`єкт оренди протягом 5 робочих днів з дати підписання Договору. Передача об`єкта оренди здійснюється крім іншого актом приймання-передачі.

Строк оренди визначений додатком до Договору (п. 4).

Відповідно до п. 5.1 Договору, сплата Орендної плати здійснюється Орендарем щомісячно відповідно до графіку платежів, узгодженого сторонами у додатку до Договору.

Відповідно до додатку 1 до Договору (а.с. 8 Т. 1) об`єктом оренди є планшет LENOVO IDEAPAD S-14515 AST (81N90072RA), серійний № PF1DD1CD, вартістю 26982 грн. з ПДВ (далі Планшет, Об`єкт оренди). Строк оренди зазначено 18 місяців з щомісячним платежем 1499 грн.

Згідно з п. 2 цього додатку, Орендарю встановлений графік проведення платежів за умовами Договору, за яким Орендар має сплатити перший щомісячний платіж у розмірі 1499 грн. 10.05.2020 року.

З додатку слідує, що Орендар має сплачувати орендну плату кожного 10 числа кожного місяця у однаковому розмірі. Останній платіж мав здійснитись 10.10.2021 року.

Згідно з актом приймання-передачі товару № 005 від 10.04.2023 року, Позивач передав, а Відповідач прийняв Об`єкт оренди та перевірив його справність, що сторони засвідчили власним підписом (а.с. 9 Т. 1).

Таким чином, Позивач (Орендодавець) умови Договору зі свого боку виконав.

Згідно з повідомленням про розірвання Договору, повернення об`єкту оренди та сплати орендних платежів від 10.09.2021 року (а.с. 11 Т. 1), представник Позивача направив Відповідачу вимогу повернути об`єкт оренди та сплатити орендну плату.

Як стверджує Позивач, що ніким не оспорюється, Відповідач не сплатила жодного орендного внеску за користування планшетом та не повернула його, відповідно, умови Договору Відповідачем не виконуються, що є порушенням виконання договірних зобов`язань, за що настають передбачені наслідки.

З додатку № 1 до Договору вбачається, що строк Договору оренди закінчився 10.10.2021 року.

Згідно з п.п. «і» п. 6.1.2 Договору, Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір, якщо Орендар всупереч його умовам користується об`єктом оренди чи його призначенням.

Наслідки порушення зобов`язань визначені розділом 8 Договору (Відповідальність сторін).

За прострочення орендних платежів Орендар зобов`язується сплатити на користь Орендодавця штраф у сумі 75 грн. за кожен факт прострочення, а також пеню у розмірі 3% від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення, починаючи з другого дня прострочення, але не більше 50% від загальної суми оренди за цим Договором (п. 8.4).

Відповідно до п. 8.5 Договору, у разі нездійснення оплати Орендарем орендної плати протягом 60 днів календарних днів з моменту останнього платежу або укладення Договору (залежно від того, що настане раніше), Орендодавець має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір, повідомивши Орендаря за 15 днів календарних днів до фактичної дати такого розірвання. У такому разі Орендодавець має право вимагати сплати вже нарахованої Орендної сплати та додаткової сплати штрафу у розмірі 50% від вартості об`єкта оренди.

За п. 8.5.1 Договору, у разі прострочення орендних платежів та застосування відповідальності відповідно до п. 8.5 Договору, в першу чергу Орендарем здійснюється оплата штрафу, у другу пеню, у третю суму вже нарахованої орендної плати, у четверту суму вартості об`єкту.

Наведені положення Договору свідчать про те, що у разі невиконання Відповідачем його умов, стягненню підлягають всі суми, визначені в порядку черговості від першої до четвертої черги (штраф, пеня, нарахована орендна плата та вартість об`єкту), про що Відповідач була ознайомлена при укладанні та підписанні Договору.

Отже, з урахуванням встановлених обставин, наведених нори права та умов Договору оренди, враховуючи невиконання Відповідачем умов Договору, з останнього на користь Позивача підлягає стягнення суми заборгованості у розмірі 68 805 грн., яка складається з:

Штрафу у розмірі 14 841 грн. ((75х18+(26982х50%), де 75 штраф за кожен факт прострочення; 18 кількість пропущених платежів; 26982 вартість об`єкта оренди; 50% - розмір штрафу);

Орендної плати у розмірі 26982 грн. (18х1499, де 18 строк оренди; 1499 обов`язків місячний платіж);

Вартість об`єкта оренди у розмірі 26982 грн.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та наведених норм права, наданих представником Позивача доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за Договором оренди підлягають задоволенню.

Судові витрати

Позивачем сплачено 2684,00 грн. судового збору, що підтверджується наданою представником Позивача платіжною інструкцією № 169 від 14.03.2023 року.

Відповідно до положень ч.1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання розподілу судових витрат, присуджує стягнути з Відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 10, 12, 49, 76,77-81, 82, 89, 247, 265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Будинок Комфорту» заборгованість за Договором оренди майна з правом викупу від 10.04.2020 року № 005, у розмірі 68 805 грн. (шістдесят вісім тисяч вісімсот п`ять гривень), з них:

14 841 грн. штраф;

26982 грн. орендна плата;

26982 грн. вартість об`єкта оренди.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Будинок Комфорту» понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684, 00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.09.2023 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Будинок Комфорту» (Код , адреса: вул. Цитадельна, 7, оф.2, м. Київ, 01015)

Представник позивача: адвокат Дяченко Едуард Володимирович (адреса: вул. Цитадельна, 7, оф.2, м. Київ, 01015);

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 )

Суддя Н.П. Слободян