21.09.2023 Справа № 756/6094/15-ц
Провадження № 4-с/756/79/23
Унікальний № 756/6094/15-ц
УХВАЛА

Іменем України

21 вересня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Діденко Є.В.,

за участю секретаря Гасанової Л.Х.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) у цивільній справі за позовом АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить: скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 на підставі постанови Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві про арешт майна боржника від 27.02.2017 р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; зобов`язати Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) вчинити дії з реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 , накладеного постановою Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві про арешт майна боржника від 27.02.2017 р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Скарга обґрунтована тим, що рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17.09.2015 року у справі за позовом АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - позов задоволено, в рахунок погашення заборгованості за договором споживчого кредиту від 26.09.2007 р. № 0 у сумі 66675,85 доларів США звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_1 . Виконавчий лист було пред`явлено до примусового виконання, виконавче провадження № НОМЕР_1, та було накладено арешт на майно боржника. У подальшому, виконавчий лист був повернутий стягувачу, виконавче провадження завершене. Потім, ОСОБА_2 сплатив банку всю суму боргу. Однак, арешт на майно відповідача скасовано не було, виконавчого провадження стосовно відповідача немає. Заявник вказує, що тривале накладення арешту, яке немає правових підстав, порушує її право власності.

В судове засіданні заявник не з`явилась, від її представника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без участі, заяву підтримує.

Представник виконавчої служби та банку до суду не прибули, повідомлялись про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення повісток на електронні адреси.

Дослідивши доводи скарги і наявні докази, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з такого.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2015 року вирішено в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Укрсиббанк» за договором споживчого кредиту від 26.09.2007 р. № 0 у сумі 66675,85 доларів США та пені 130956,59 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Постановою Оболонського районного відділу ДВС міста Києва ГТУЮ у м. Києві від 22.06.2016 р. відкрите виконавче провадження № НОМЕР_1.

Постановою Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві про арешт майна боржника від 27.02.2017 р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві від 01.03.2017 р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1, виконавчий лист повернено стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з витягом з автоматизованої системи виконавчих проваджень, стан виконавчого провадження № НОМЕР_1 - завершено.

Відповідно до довідки АТ «УКРСИББАНК» від 03.07.2019 р., станом на 25.04.2019 р. за кредитним договором від 26.09.2007 р. № 0 повернено позику в сумі 108 000,00 доларів США, у зв`язку з чим договір втратив чинність, всі зобов`язання виконані в повному обсязі.

Згідно з листом Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) від 10.08.2023 р., виконавче провадження № НОМЕР_1 - знищено через закінчення строку зберігання.

Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За змістом статті 1, частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження, в межах якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи із норм статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно з частинами другою та третьою статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене права заявника).

Відповідно до частини четвертої статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з пунктом 20 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, визначено, що у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що такий виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, виконавець, керуючись частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», виносить постанову про скасування заходів примусового виконання, здійснених під час виконання такого виконавчого документа, без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII), у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 59 Закону № 1404-VIII підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що підлягає примусовому виконанню.

Наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі № 2-356/12 (провадження № 61-5972св19), від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15 (провадження № 61-18160св19).

Оскільки виконавчого провадження стосовно заявника не існує, крім того, надані документи про погашення заборгованості, суд вважає, що подальше накладення арешту на майно не виправдано жодними законними інтересами, а бездіяльність виконавчої служби щодо незняття арешту з майна заявника є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння його майном.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) у цивільній справі за позовом АТ «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на майно ОСОБА_1 на підставі постанови Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві про арешт майна боржника від 27.02.2017 р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Зобов`язати Оболонський відділ державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУ МЮ (м.Київ) вчинити дії з реєстрації припинення обтяження майна ОСОБА_1 , накладеного постановою Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУЮ у м. Києві про арешт майна боржника від 27.02.2017 р. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її складення.

Суддя Є.В. Діденко