Справа №345/1160/23
Провадження № 2/345/444/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2023 р. м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді - Миговича О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Калуші справу за позовом керівника Калуської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Калуської міської ради до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, суд-

в с т а н о в и в :

Керівник Калуської окружної прокуратури Андрій Носович звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Калуської міської ради до відповідача ОСОБА_3 , в якому просив визнати недійсним державний акт серії №ЯМ 671555від 29.11.2012 на право власності на земельну ділянку площею 0,1126 га виданий ОСОБА_3 , та витребувати у відповідача земельну ділянку кадастровий номер :01:002:0184 площею 0,1126 га, що розташована в с. Пійло Калуської ТГ, Калуського району Івано-Франківської області.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до Закону України «Про Прокуратуру», прокуратура, окрім іншого здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що встановлені законом. Представництво інтересів держави здійснюється прокурором на підставі заподіяння державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільного небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність. Підставою для звернення до суду позивач вказує порушення інтересів держави в частині порушення вимог чинного законодавства при розпорядженні землями комунальної власності.

Позивач покликається на те, що Калуською окружною прокуратурою підтримано публічне обвинувачення у кримінальному проваджені внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000767 про обвинувачення ОСОБА_4 .Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні умисних дій, які виразились у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь якої неправомірної вигоди для іншої фізичної чи юридичної особи використанні свого службового становище всупереч інтересам служби, що заподіяла істотної шкоди, а також у вчиненні умисних дій, які виразились у складанні і видачі завідомо неправдивих документів, тобто у службовому підробленні.

Судом під час розгляду цієї справи встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий. Діяння за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, які ставляться йому у вину, мали місце у березні 2010 року та 29.11.2012 року. Від явки до органів слідства, прокурора та суду обвинувачений не ухилявся та не переховувався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальні правопорушення не зупинявся та не переривався. Таким чином ОСОБА_4 , було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито.

Внаслідок зловживання службовим становищем та службовим підробленням сільським головою Пійлівської сільської ради ОСОБА_4 , відповідачу ОСОБА_3 неправомірно надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,1126 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с. Пійло Калуського району, а громадським інтересам в особі органу місцевого самоврядування Пійлівської сільської ради, яка припинила свою діяльність 08.02.2021р. правонаступником якої є Калуська міська рада завдано шкоду на суму 71 794 грн., що станом на момент вчинення, заподіяло істотну шкоду.

Позивач звертає увагу, що зважаючи на презумпцію невинуватості, до постановлення Калуським міськрайонним судом ухвали 05.05.2022, прокуратура не мала підстав стверджувати про наявність факту незаконності передачі земельної ділянки ОСОБА_3 , що у свою чергу унеможливлювало належне звернення до суду із відповідними позовними вимогами. Тільки після винесення остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні, прокуратура проінформувала Калуську міську раду про наявність підстав для представництва прокуратурою інтересів в суді шляхом подання позовної заяви. Проте Калуська міська рада упродовж тривалого часу не вжила заходів щодо самостійного звернення до суду, проявивши таким чином бездіяльність, тому у зв`язку із неналежними виконання своїх обов`язків міською радою, виникла необхідність подання до суду цієї позовної заяви.

08.06.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву. Вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Рішенням Пійлівської сільської ради від 11.03.1999 йому виділено земельну ділянку в розмірі 0,10 га в урочищі «За бригадою» в с. Пійло й дозволено будівництво житлових будинків та господарських споруд на виділеній земельній ділянці. 08.11.1999 Рішенням Пійлівської сільської ради йому передано у приватну власність земельну ділянку безоплатно для ведення сільського господарства згідно додатку №1. Дані рішення сесії не скасовані й невизнані недійсними. У березні 2010р. відповідач звернувся до приватного науково-виробничого підприємства «Укрспецтехнологія» із заявою про виконання робіт по проведенню земельно-кадастрової інвентаризації земельної ділянки, що розміщена в с. Пійло.

У грудні 2012 представник науково-виробничого підприємства «Укрспецтехнологія» надав відповідачу технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку разом із Державним актом на право власності на земельну ділянку.

Відповідач зазначає, що з 1999 року користується земельною ділянкою, і жодних претензій до нього не було. Проте під час розгляду кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, він участі у процесі не брав та не мав можливості довести свою правоту.

Вважає, що прокурор пропустив термін позовної давності, позаяк у 2017 році розпочалось слідство з приводу підробки офіційних документів сільським головою с. Пійло ОСОБА_4 , тому у слідства та прокуратури було достатньо часу на перевірку законності передачі земельної ділянки. Прокурор, який бере участь у справі наділений такими самими права та обов`язками, як і інші органи в інтересах, котрих вони звернулися до суду. Наведене дає підстави вважати, що положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Враховуючи, що перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб`єктів владних повноважень довідалася, або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів, то прокурору під час досудового розслідування було відомо про порушення права власності відповідної територіальної громади ще 2017 році. Просив відмовити у задоволені позову, на підставі спливу позовної давності.

23.06.2023 керівником Калуської окружної прокуратури Андрієм Носовичем подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що зважаючи на презумпцію невинуватості Калуська окружна прокуратура, до постановлення Калуським міськрайонний судом ухвали від 05.05.2022 не мала підстав стверджувати про наявність факту незаконності передачі земельної ділянки ОСОБА_3 , що у свою чергу унеможливлювало належне звернення до суду із відповідними позовними вимогами.

Що стосується спливу позовної давності при пред`явленні позову прокурором, позовна давність обчислюється від дня коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила довідався або міг довідатися саме позивач, а не прокурор, тому позовна давність ще не спливла.

Представник позивача прокурор Бурак М.Б. у судовому засіданні позовну заяву підтримала та просила її задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Бойко Р.Б. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у зв`язку з пропуском позовної давності.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Пійлівської сільської ради Калуського району від 11.03.1999 р. виділено земельну ділянку в розмірі 0,10 га в урочищі «За бригадою» в с. Пійло й дозволено будівництво житлових будинків та господарських споруд на виділеній земельній ділянці (а.с.26).

На підставі Рішення Пійлівської сільської ради Калуського району від 08.11.1999 р. ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку безоплатно для ведення с/г виробництва. У зв`язку з тим, що не має можливості видати Державний акт, на право власності, видали план, як тимчасовий документ (а.с.92-93).

Відповідно до інформації, яка міститься у висновку експерта №СЕ-19/109/22/672-ПЧ від 21.02.2022, 26.05.2017 в чергову частину Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, поступила Ухвала Калуського міськрайонного суду, про те, щоб внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, по скарзі ОСОБА_5 з приводу підроблення офіційних документів сільським головою с. Пійло Миколою Семанівим (а.с.44-48).

Згідно обвинувального акту затвердженого прокурором 14.04.2022 у кримінальному проваджені за № 0000767 ОСОБА_4 обвинувачувався у вчиненні умисних дій, які виразились у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь якої неправомірної вигоди для іншої фізичної чи юридичної особи використанні свого службового становище всупереч інтересам служби, що заподіяла істотної шкоди, а також у вчиненні умисних дій, які виразились у складанні і видачі завідомо неправдивих документів, тобто у службовому підробленні (а.с.15-19).

На підставі Ухвали Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 05.05.2022 ОСОБА_4 , було звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито. Судове рішення набрало законної сили 12.05.2022 (а.с.21).

Згідно вимог ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй матеріальне право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення у належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252-255 ЦК України.

Твердження позивача про те, що строки позовної давності ними не пропущено не відповідають дійсності, з огляду на наступне.

Відповідно до вимогст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Рішенням Пійлівської сільської ради Калуського району від 11.03.1999 р. ОСОБА_3 виділено земельну ділянку в розмірі 0,10 га в урочищі «За бригадою» в с. Пійло й дозволено будівництво житлових будинків та господарських споруд на виділеній земельній ділянці. А на підставі Рішення Пійлівської сільської ради Калуського району від 08.11.1999 р. ОСОБА_3 було передано у приватну власність земельну ділянку безоплатно для ведення с/г виробництва. У зв`язку з тим, що не має можливості видати Державний акт, на право власності, видали план, як тимчасовий документ.

Виходячи із змісту ст. 116 ЗК України, ОСОБА_3 набув право власності на спірну земельну ділянку на підставі вищенаведеного рішення від 08.11.1999 року. Обидва рішення не скасовані та не визнавались недійсними.

У висновку експерта №СЕ-19/109/22/672-ПЧ від 21.02.2022, містяться обставини справи, проте, що 26.05.2017 в чергову частину Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області, поступила Ухвала Калуського міськрайонного суду, щоб внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, по скарзі ОСОБА_5 з приводу підроблення офіційних документів сільським головою с. Пійло Миколою Семанівим. В ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні отримано тимчасовий доступ до документів в ОСОБА_3 , а саме до Державного акту про право власності на земельну ділянку серії №ЯМ 671555 виданий ОСОБА_3 на земельну ділянку, кадастровий номер :01:002:0184 площею 0,1126, що розташована в с. Пійло Калуського району.

А тому, Калуська окружна прокуратура дізналась, або могла довідатися про порушення права власності відповідної територіальної громади на етапі досудового слідства.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК).

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

У цивільному законодавстві закріплені об`єктивні межі застосування позовної давності. Вони встановлюються (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 1 серпня 2018 року у справі № 641/76/17): (а) прямо (стаття 268 ЦК України); (б) опосередковано, тобто з урахуванням сутності заявленої позовної вимоги (див. пункт 96 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).

Статті 387 і 388 ЦК України не вказують на те, що приписи про позовну давність не застосовуються до правовідносин, врегульованих приписами вказаних статей, а стаття 268 цього кодексу не передбачає, що вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння належить до вимог, на які позовна давність не поширюється. Крім того, сутність вимоги про витребування майна з чужого незаконного володіння не виключає застосування до неї позовної давності.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 18 березня 2008 року в справі «Dacia S.R.L.» проти Молдови» (Dacia S.R.L. v. Moldova, заява № 3052/04) встановив, що припис Цивільного кодексу Молдови, згідно з яким позовна давність не поширювалася на позови державних організацій про повернення державного майна з незаконного володіння інших організацій чи громадян, сам по собі суперечить статті 6 Конвенції, оскільки у справі не було надано жодних аргументів на обґрунтування того, чому державні організації у цих випадках мають бути звільнені від обов`язку додержувати установлених строків давності, котрі б в аналогічних ситуаціях перешкодили розгляду позовів, поданих приватними особами чи компаніями. Це, на думку ЄСПЛ, потенційно може призводити до руйнування багатьох усталених правовідносин і надає дискримінаційну перевагу державі без будь-якої переконливої підстави (§ 76). ЄСПЛ констатував, що зміна правовідносин, які стали остаточними внаслідок спливу позовної давності або мали би стати остаточними, якби позовну давність було застосовано без дискримінації на користь держави, є несумісним із принципом правової визначеності (§ 77).

На віндикаційні позови держави та територіальних громад (в особі органів державної влади та місцевого самоврядування відповідно) поширюється загальна позовна давність. Для уникнення дискримінаційної переваги цих суб`єктів порівняно з іншими суб`єктами права вони мають нести ризик застосування наслідків спливу позовної давності для оскарження виданих ними правових актів.

Зміна правовідносин, які стали остаточними внаслідок спливу позовної давності або мали би стати остаточними, якби позовна давність була застосована без дискримінації на користь держави, є несумісною з принципом правової визначеності.

До вищенаведених висновків щодо застосування норм права дійшла Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 17.10.2018 року по справі № 362/44/17. При цьому для забезпечення єдності судової практики, Велика Палата у вищенаведеній постанові відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 5 жовтня 2016 року у справі № 916/2129/15 (№ 3-604гс16), а також висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 березня 2018 року у справі № 904/10673/16 про те, що приписи про позовну давність до позовних вимог про витребування майна не застосовуються.

В свою чергу, заявлений позивачем позов є віндикаційним за своєю правовою природою, адже останнім окреслено предмет позову, як вимогу власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, що незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння (саме так окреслено предмет віндикаційного позову у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р. у справі № 653/1096/16-ц), а тому на нього поширюється загальна позовна давність.

У постанові від 20.06.2018 по справі №697/2751/14-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав, суду потрібно встановити, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення інтересів держави.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Отже, у даному випадку перебіг позовної давності почався, ще з моменту внесення відомостей до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України - зловживанні службовим становищем, іслужбовому підробленні.

З метою забезпечення єдності судової практики Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 26.11.2019 року по справі № 914/3224/16 відступила від висновків, висловлених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 711/802/17 та від 6 червня 2018 року у справі № 520/14722/16-ц. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки право власності територіальної громади на спірну земельну ділянку було порушено в момент її вибуття з комунальної власності у володіння іншої особи, то початок перебігу позовної давності для позову, поданого на захист цього порушеного права, пов`язується з моментом, коли орган місцевого самоврядування довідався або міг довідатися про порушення його права або про особу, яка його порушила, а саме про факт вибуття з комунальної власності у володіння іншої особи.

Нормою ч.3 ст.267 ЦК встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Прокурор у своїй позовній заяві стверджує, що Калуська міська рада упродовж тривалого періоду часу не вжила заходів щодо самостійного звернення до суду з позовом про визнання недійсними державного акту та витребування земельної ділянки, тим самим проявивши бездіяльність. Тобто у Калуській окружній прокуратурі було відомо про бездіяльність органу місцевого самоврядування на протязі тривалого періоду часу.

Між тим, твердження позивача про наявність об`єктивних обставин, які унеможливлювали та утруднювали своєчасне подання позову, а саме, що Калуською окружною прокуратурою здійснювалось підтримка публічного обвинувачення щодо ОСОБА_4 до постановлення остаточного рішення, є безпідставною та не можуть братися до уваги судом. Оскільки прокуратура мала право звертатися до суду в інтересах органу місцевого самоврядування в порядку цивільного судочинства із відповідними позовними вимогами.

Крім того, варто зазначити, що відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

А тому, не зрозумілим є причини, які перешкоджали Калуській окружній прокуратурі звернутися із відповідною позовною заявою під час досудового слідства.

Суд критично ставиться до твердження позивача, якщо з позовом до суду звернувся прокурор в інтересах відповідного органу, то позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення свого права, довідався або міг довідатись саме позивач, а не прокурор.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Положення ч. 1 ст. 57 ЦПК України встановлює, що органи та інші особи, які відповідно до статті 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду. Таким чином прокурор має процесуальні права та обов`язки позивача.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що положення закону про початок перебігу позовної давності поширюється й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

На такі позови поширюється положення ст. 257 ЦК України щодо загальної позовної давності, і на підставі ч. 1 ст. 261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли держава в особі її органів як суб`єктів владних повноважень довідалася або могла довідатися про порушення прав і законних інтересів. Такий правовий висновок міститься в постанові Великої палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі 469/1203/15-ц.

Таким чином, Калуська окружна прокуратура дізналася чи могла дізнатися про порушення інтересів держави ще з 2017 року, вона була наділена повноваженнями для звернення до суду з метою їх захисту, вищенаведені причини, на які посилається позивач, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду, ніяким чином не перешкоджали прокуратурі звернутися із даним позовом самостійно у межах строку позовної давності та не переривають строку позовної давності.

З врахуванням викладеного, з огляду на те, що Калуська окружна прокуратура звернулася до суду з даним позовом 10.03.2023 року, тобто за межами загальної позовної давності, а обґрунтування позивача щодо причин пропуску позовної давності не є поважними, суд вважає, що заява про застосування наслідків спливу позовної давності підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, з урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку про відмову у позові до відповідача за спливом позовної давності.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 256, 257, 261, 267, 268, 388 ЦК України, ст. 116 ЗК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову керівника Калуської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Калуської міської ради до ОСОБА_3 про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 20.09.2023.

Головуючий: