Справа № 754/3039/23
У Х В А Л А

Іменем України

19 вересня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

судді Саламон О.Б.

з участю секретаря судового засідання Рябенко В.О.

відповідача ОСОБА_1

представників відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Кирилкіна Радіона Олеговича про зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, визнання договору дарування недійсним та поділ майна, -

В С Т А Н О В И В :

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Кирилкін Р.О. звернувся до суду з клопотанням про зустрічне забезпечення позову, а саме застосувати заходи зустрічного забезпечення позову шляхом зобов`язання внести на депозитний рахунок суду суму грошових коштів в розмірі 559 556 грн.

Клопотання мотивовано тим, що 09.03.2023 судом винесено ухвалу про забезпечення позову та накладення арешту на частину кв. АДРЕСА_1 , при цьому посилаючись на норми ст. 154 ЦПК України зазначає, що інформація про місце реєстрації і проживання не підтверджується доказами, при цьому позивач не має майна на території України в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача (відповідачів); майновий стан позивача може зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача. Визначаючи розмір зустрічного забезпечення, слід виходити з розрахунку ціни позову, який вказується у позовній заяві - 1 119 132 грн., при цьому позивач просить визнати за нею право власності на частину квартири, вартість якої - 559 556 грн. У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_4 , як єдиний власник квартири, у зв`язку з накладеним арештом позбавлена можливості зареєструвати своє місце проживання чи перебування у м. Києві або зареєструвати інших осіб, вільно розпоряджатися своїм майном, у тому числі передавати в користування третім особам на підставі договору оренди, тому несе матеріальні збитки у вигляді упущеної вигод і просить застосувати зустрічне забезпечення.

Представник позивача надав до суду клопотання, у якому окрім проведення підготовчого засідання без його участі, зазначив також про відмову у задоволенні клопотання про застосування зустрічного забезпечення у зв`язку з безпідставністю заявлених вимог та ненаданням належних та допустимих доказів підтвердження можливих збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Суд, вислухавши пояснення представників відповідача, дійшов наступних висновків.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 09.03.2023 накладено арешт на частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 51,70 кв.м., житловою площею 30,80 кв.м.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову (ч. 4 ст. 154 ЦПК України).

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (ч. 5 ст. 154 ЦПК України).

Отже, зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів, а невжиття заходів як забезпечення позову, так і зустрічного забезпечення, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, суд враховує, що заходи зустрічного забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відтак, в контексті вказаних положень закону, особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами в порядку ст. ст. 76-81 ЦПК України наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Особа, яка подала заяву про зустрічне забезпечення, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про зустрічне забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до зустрічного забезпечення позову. У вирішенні питання про зустрічне забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо зустрічного забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до зустрічного забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Обставин, які б свідчили про необхідність обов`язкового зустрічного забезпечення позову, визначених положеннями ч. 3 ст.154 ЦПК України, не доведені.

Посилання відповідача та представника відповідача на те, що відповідач зазнає збитків, оскільки вжиті заходи забезпечення позову обмежують права та інтереси останнього, позбавляючи його права розпоряджатися належним йому майном на праві власності - зокрема зареєструватися чи реєструвати інших осіб, чи здавати в оренду, судом також до уваги не приймаються, з огляду на те, що будь - яких належних доказів на підтвердження зазначеного, також не надано.

Також суд враховує, що самі по собі заходи забезпечення позову є тимчасовим обмеженням прав особи тією мірою та таким чином, як це необхідно для збереження в період розгляду справи можливості безперешкодного виконання рішення суду в разі задоволення позову. А тому, суд розцінює такі твердження відповідача, а також твердження про те, що вжиті заходи забезпечення позову впливають на відповідача як власника нерухомого майна та призводять до понесення додаткових витрат внаслідок їх застосування, як висловлення відповідачем своєї незгоди із вжитими судом заходами забезпечення позову, оскільки останні не призводять до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, гарантованих ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, оскільки майно фактично перебуває у володінні власника, а обмежується лише можливість розпоряджатися ним.

Як вбачається з заяви, сума можливих збитків є не вказаною, недоведеною та ґрунтується на припущеннях представника відповідача. Також, представником відповідача не доведено, що заходи зустрічного забезпечення позову є співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Таким чином, враховуючи предмет та підстави даного позову, з огляду на обраний вид забезпечення позову, який не впливає на матеріальний стан відповідача, як власника майна, та не призводить до понесення додаткових витрат внаслідок його застосування, враховуючи відсутність доказів завдання відповідачу збитків внаслідок вжиття заходів забезпечення позову, а також те, що представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви представника відповідача про застосування заходів зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.81, 154, 247 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Кирилкіна Радіона Олеговича про зустрічне забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання права спільної сумісної власності, визнання договору дарування недійсним та поділ майна, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення чи отримання ухвали.

Повний текст ухвали складено 19.09.2023.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон