Справа № 164/1235/23
п/с 2/164/485/2023

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2023 року Маневицький районний суд Волинської області
в складі: головуючого - судді Ониска Р.В.,
за участі: секретаря судового засідання Наумик Н.В.,
представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - виконавчий комітет Колківської селищної ради Луцького району Волинської області про позбавлення батьківських прав. -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - виконавчий комітет Колківської селищної ради Луцького району Волинської області про позбавлення батьківських прав. Вимоги заяви обґрунтовує тим, що 15.01.2010 ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_4 , який вони зареєстрували в Четвертянській сільській раді Маневицького району Волинської області.
Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка народилась за 15 днів до укладення шлюбу.
Рішенням Маневицького районного суду №164/1705/17 від 02.10.2017 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 - розірвано.

Після розлучення, ОСОБА_3 уклала інший шлюб, від якого вона має дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

02.08.2019 ОСОБА_3 звернулась з позовною заявою про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей.

Водночас, ОСОБА_3 , стягуючи аліменти з ОСОБА_1 , має на меті виключно власне збагачення, оскільки жодної участі у вихованні дітей не приймає, з дітьми не проживає, неодноразово порушувала чинне законодавство, яким встановлено відповідальність за ухилення від виконання батьківських обов`язків, що на думку позивача, є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Так, згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , затвердженого рішенням виконавучого комітету Колківської селищної ради від 17.01.2023 №6, ОСОБА_6 хворіє на аутизм з порушенням комунікацій та взаємодії, поступила в Крупівський навчально-реабілітаційний центр в занедбаному стані, асоціалізована та замкнена.

15.09.2022 Дубенським районним відділом поліції на ОСОБА_3 вкотре було складено протокол за невиконання обов`язків, щодо виховання дітей, вчинене повторно з подальшим направленням до Дубенського міськрайонного суду. ОСОБА_6 було передано до Дубенської міської лікарні, оскільки були підстави вважати, що вона отримала переохолодження. Після цього випадку ОСОБА_3 з дітьми до себе на проживання забрала матір ОСОБА_11 . Через деякий час ОСОБА_3 забрала наймолодшого сина ОСОБА_12 та зникла в невідомому напрямку. Також, згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, ОСОБА_3 взагалі не контактує з Четвертянською школою, навчанням та вихованням дітей не цікавиться. Актом обстеження житлових умов встановлено, що з 2020 року вихованням дітей займається бабуся ОСОБА_11 . Згідно характеристики ОСОБА_6 , складеної 22.02.2023, мати ( ОСОБА_3 ) за час навчання дитини її вихованням не цікавилася і не була у закладі.

Згідно акту обстеження №9 від 20.02.2023, діти ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 проживають в будинку ОСОБА_16 та ОСОБА_11 . ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 , разом з дітьми - не проживає. Батько ОСОБА_5 був призваний до лав ЗСУ, постійно надавав матеріальну допомогу та після звільнення має намір піклуватись над дітьми.

За результатами висновку, ОСОБА_3 доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно відомостей з веб-ресурсу Судової влади та Єдиного державного реєстру судових рішень, 22.09.2022 ОСОБА_3 було притягнуто Лубенським районним судом Рівненської області до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, зокрема за неналежне виконання матір`ю обов`язків по вихованню дітей. Вину, згідно поданого до суду клопотання, ОСОБА_3 визнала повністю.

Відповідно до довідки Четвертянського ліцею №12 від 20.02.2023, мати ОСОБА_3 контактів зі школою, де навчаються її діти ОСОБА_7 та ОСОБА_5 - не підтримує, із вчителями не спілкується. Зв`язок з дітьми підтримує батько, який 30.12.2022 звільнився з лав ЗСУ, а проживають вони у бабусі ОСОБА_11 , яка опікується ними та бере участь у шкільному житті. Також їх вихованням займається ОСОБА_17 ( сестра ОСОБА_3 )

Згідно повідомлення Колківської селищної ради, зокрема служби у справах дітей від 14.10.2022, адресованої ОСОБА_1 , діти ОСОБА_15 та ОСОБА_14 проживають в бабусі ОСОБА_11 . ОСОБА_3 (мати) не має місця постійного проживання, про місце свого перебування нікого не повідомляє, неодноразово притягувалась до відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків. Також, ОСОБА_3 чинить перешкоди в наданні документів, необхідних для влаштування дитини-інваліда ОСОБА_6 в спеціалізованому закладі. В спілкуванні зі службою у справах дітей поводить себе неадекватно. Згідно цього повідомлення зазначено, що цей документ може бути підставою для звільнення з військової служби, оскільки ситуація щодо матері ОСОБА_3 та її відношенням до батьківських обов`язків є складною та необхідною для швидкого вирішення.

Згідно повідомлення Рожищенського ВП Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області від 18.06.2020, ОСОБА_3 притягувалась до адміністративної відповідальності, а також з нею було проведено бесіду виховного характеру щодо неухильного виконання нею обов`язків щодо догляду та виховання за малолітніми дітьми, усно роз`яснено положення ст. 150 Сімейного кодексу України.

На підставі вищевказаних сімейних обставин, 26.12.2022 ОСОБА_1 був змушений звільнитись з лав ЗСУ, про що зазначено в відомостях в військовому квитку.

Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні позивача.

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дітей матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити та не заперечував щодо заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не подавала заяв про розгляд справи за її відсутності та не подавала клопотань про відкладення судового розгляду та відзиву на позовну заяву, а тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, проти якого не заперечив позивач.

Представник третьої особи виконавчого комітету Колківської селищної ради Луцького району Волинської області в судовому засіданні висловила позицію, що позовні вимоги підтримує.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, що являється матір`ю відповідача ОСОБА_3 і відповідно бабусею малолітніх дітей; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 більше року не цікавиться вихованням дітей, матеріальної допомоги не надає і взагалі місце її перебування не відоме. Діти проживають з нею, ОСОБА_11 . Матеріальну допомогу на утримання дітей надає позивач ОСОБА_1 . Вона просить позов задовольнити, так як це лише на користь дітям.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач є матір`ю трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спільні позивача і відповідача діти, мешкають разом з бабусею ОСОБА_11 та знаходяться на її утриманні. Відповідач ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає дітям доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання ними освіти. В результаті викладеного створились умови, які шкодять інтересам дітей. Відповідач, покладених законом на батьків обов`язків, не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні дітей. Всі питання щодо виховання вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному утриманні бабусі ОСОБА_11 .. Участь в утриманні дітей та їх вихованні бере батько ОСОБА_1 .

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дітей матір`ю, свідомого нехтування нею своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення відповідача до своїх батьківських обов`язків.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, тому у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

ЄСПЛ у рішенні від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13), установивши порушення статті 8 Конвенції, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Під час судового розгляду встановлено, що Відповідач ОСОБА_3 , як матір малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ухиляється від виконання основних обов`язків щодо виховання та розвитку дітей, які встановлені в ст. 164 СК України, а саме: не піклується про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний стан.

У частині 5, 6 статті 19 СК України передбачено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

На переконання суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , затверджений рішенням виконавчого комітету Колківської селищної ради № 6, від 17.01.2023 - є достатньо обгрунтованим, не суперечить інтересам дітей, а навпаки захищає інтереси дітей від недопустимих дій матері, які виразились в байдужому ставленні до своєх дітей.

Згідно Акту обстеження умов проживання дітей № 39 від 18.09.2023 малолітні діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживають в будинку бабусі ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 . Для дітей створені хороші умови проживання. Стосунки у сім`ї доброзичливі, довірливі. Батько ОСОБА_1 надає матеріальну допомогу, приймає активну участь у вихованні дітей. Мати дітей ОСОБА_3 більше року не цікавиться життям дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає.

З огляду на вказане у сукупності, зважаючи на зазначені докази, суд прийшов до висновку про те, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач ухиляється від утримання та виховання неповнолітніх дітей, свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення батьківських прав.

Суд звертає увагу, що після усунення обставин, які були підставою для позбавлення батьківських прав, відповідач не позбавлений можливості звернутися у встановленому законом порядку з вимогами про поновлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073,60 грн.

Суд рахує за необхідне застосувати вимоги ч. 3 ст. 166 СК України, згідно якої при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Так як позивач чи інший законний представник дітей не заявив вимоги про стягнення на їх користь аліментів на утримання дітей, суд рахує за необхідне стягнути гарантований мінімальний розмір аліментів з відповідача та перераховувати їх на особистий рахунок малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Керуючись ст.ст. 12,81,89, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Колківської селищної ради Луцького району Волинської області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), останнє місце проживанняс. АДРЕСА_1 - позбавити батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), останнє місце проживанняс. АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину окремо, які перераховувати на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язати батька ОСОБА_1 відкрити зазначені особисті рахунки у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Аліменти підлягають стягненню з 04.07.2023, від дня звернення до суду з позовною заявою до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте Маневицьким районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Локачівським РВ УМВС у Волинській області від 04.02.2010.

Відповідач: ОСОБА_3 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - виконавчий комітет Колківської селищної ради Луцького району Волинської області, місцезнаходження: смт. Колки, вул. Грушевського, б. 42, Луцького району Волинської області, .

Повний текст судового рішення складено 25 вересня 2023 року.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.