Справа № 710/1120/23
Провадження № 2/710/397/23
УХВАЛА

21.09.2023 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Щербак О.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Кисличенко Л.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання відповідача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 07.09.1996 відділом реєстрації актів громадянського стану Шполянської райдержадміністрації Черкаської області, актовий запис №94. В обґрунтування позову зазначила, що 07.09.1996 вони з відповідачем уклали шлюб. В подружжя народилось двоє дітей, на даний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є неповнолітньою. Спільне життя з відповідачем не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя та обов`язки. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Подружні відносини припинились. За таких обставин, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам .

24.08.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

18.09.2023 на адресу суду надійшло клопотання відповідача, у якому він зазначає, що не погоджується на розірвання шлюбу, та просить надати строк для примирення шість місяців. У судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений.

Позивач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання відповідача. Пояснила, що не кохає свого чоловіка, відчуває до нього лише негативні почуття. Відповідач з 2021 року проживає в Польщі. Вона у свою чергу має іншого чоловіка.

Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - передбачене ч. 1 ст.111СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадках відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї із сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та наданням сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При призначенні строку на примирення суд враховує думку сторін та конкретні обставини справи. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Тлумачення норми цієї статті СК України свідчить, що примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання відповідача слід відмовити.

Така ж позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №200/952/18 від 15 січня 2020 року де зазначено, що надання строку для примирення подружжя є лише правом суду, а не його обов`язком.

З`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що клопотання відповідача не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 260-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_2 у задоволенні клопотання про надання строку на примирення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 25.09.2023.

Суддя О.В. Щербак