Справа № 632/454/23
провадження № 2/632/263/23

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 вересня 2023 року м. Первомайський
Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі судді Библіва С.В., за участю секретаря Кузьменко М.В., без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Первомайському Лозівського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою, яка є спільною власністю, -
06 квітня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування квартирою. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником частки квартири АДРЕСА_1 . Власником іншої частки квартири є відповідач у справі ОСОБА_2 . Наразі постало питання щодо порядку користування спільним майном, а саме, вказаною квартирою. Квартира належить сторонам на праві спільної часткової власності по 1/2 частці кожному на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.08.2021 року № 1-784 і обидва в ній зареєстровані. Згідно технічного паспорту спірна квартира складається з двох відокремлених житлових кімнат та підсобних приміщень згідно плану квартири, що вказаний у технічному паспорті Комунального підприємства «Первомайське бюро технічної інвентаризації». Загальна площа квартири становить - 49,2 м2, житлова площа - 27,8 м2, кімнати: 1-а кімната (за планом ) 12,4 м2; 2-а кімната (за планом ) -15,4 м2. Також, вказана квартира має допоміжні приміщення: кухню 7,8 м2, коридор 7,7 м2, ванну кімнату 2,6 м2, вбиральню 1,2 м2, дві кладові по 0,3 м2 та лоджію 1,5 м2 . Особовий рахунок на квартиру оформлений лише на одну особу і це ускладнює виконання обов`язків по оплаті за комунальні послуги, оскільки позивач проживає у квартирі один, тому що відповідач починаючи з 2014 року і до тепер не проживає у спірній квартирі і проживати не має наміру. Позивачу відмовляють у призначенні субсидії, оскільки він не може надати докази про доходи відповідача, тому оплачує комунальні послуги з урахуванням того, що у квартирі зареєстрований ще й відповідач. З урахуванням того, що частка житлової площі спірної квартири складає 13,9 м2, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 не проживає у квартирі вже більше дев`яти років і не має наміру у ній проживати, не сплачує жодних комунальних послуг, а позивач за станом здоров`я має певні труднощі з пресуванням, а вихід на лоджію є саме з кімнати площею 15,4 м2, тому позивач вважає, що йому може бути виділена у користування кімната площею 15,4 м2 з лоджією, а відповідачу кімната площею 12.4 м2. Позивач вважає, що встановлення такого порядку користування квартирою не порушить прав інших осіб, що зареєстровані у ній та в повній мірі захистить його права на користування своєю власністю.
Станом на 05 вересня 2023 року відзив на позовну заяву до Первомайського міськрайонного суду Харківської області не надійшов.
Згідно ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Позивач не прибув до судового засідання, однак від нього надійшла телефонограма з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає, у разі не прибуття відповідача просить розглянути справу заочно.
Відповідач у судове засідання не з`явився про день, час та місце проведення судового засідання його було повідомлено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази та матеріали справи, встановив обставини та відповідні до них правовідносини.
Зокрема, судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є вітчимом та пасинком та є спільними частковими, кожний у частці, власниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , що вбачається з копії довідки відділу реєстрації місця проживання ВК Первомайської міської ради Харківської області та копії свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.9,15). Згідно технічного паспорту (а.с.12,13) квартира складається з двох відокремлених житлових кімнат та підсобних приміщень згідно плану квартири, що вказаний у технічному паспорті Комунального підприємства «Первомайське бюро технічної інвентаризації». Загальна площа квартири становить - 49,2 м2, житлова площа - 27,8 м2, кімнати: 1-а кімната (за планом) 12,4 м2; 2-а кімната (за планом) -15,4 м2. Також, вказана квартира має допоміжні приміщення: кухню 7,8 м2, коридор 7,7 м2, ванну кімнату 2,6 м2, вбиральню 1,2 м2, дві кладові по 0,3 м2 та лоджію 1,5 м2 . На кожного із співвласників приходиться по 24,6 м2, загальної площі квартири та по 13,9 м2 житлової площі. Особовий рахунок на квартиру оформлений лише на одну особу ОСОБА_1 і це ускладнює виконання обов`язків по оплаті за комунальні послуги, оскільки позивач проживає у квартирі і користується нею один, тому що відповідач починаючи з 2014 року і до тепер не проживає у спірній квартирі, і проживати не має наміру. Позивачу відмовляють у призначенні субсидії, оскільки він не може надати докази про доходи відповідача, тому оплачує комунальні послуги з урахуванням того, що у квартирі зареєстрований ще й відповідач (а.с.14). Тому відповідач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Вважає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування частки спільного майна в натурі, з урахуванням фактичного проживання у спірній квартирі, оплати комунальних послуг та стану здоров`я (позивач має труднощі із пересуванням ). Проте, спірна квартира не може бути поділена в натурі, оскільки неможливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись, як окремі квартири, а фактична відсутність відповідача по справі протягом дев`яти років в Україні виключає можливість домовитися про порядок користування квартирою та оплату комунальних послуг.
З урахуванням вищевикладеного, позивач вважає, що йому може бути виділена у користування 2-а кімната (за планом) площею 15,4 м2 з лоджією 1,5 м2 , а відповідачу - 1-а (за планом) площею 12,4 м2. Позивач вважає, що встановлення такого порядку користування квартирою в повній мірі захистить його права на користування своєю власністю. Встановлення порядку користування квартирою, необхідне позивачу для того, щоб отримати субсидію та сплачувати комунальні послуги лише за себе, а не за ще зареєстрованого у спірному житлі відповідача.
Запропонований шлях відновлення порушеного права є адекватним порушенню і узгоджується з приписами ст. 16 ЦК України, які надають право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За змістом ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 319 цього Кодексу, встановлені визначальні принципи здійснення права власності, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно вимог ст. 321 ЦК України, у якій закріплений конституційний принцип непорушності права власності, проголошує, що особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Вимоги ст. 383 ЦК України та ст. 150 Житлового кодексу УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Відповідно до положень ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Згідно вимог ст. 41 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, за яким особа має право безперешкодно володіти, користуватися і розпоряджатися належним майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.ст. 391, 396 ЦК України власник майна може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, в тому числі і шляхом подання до суду відповідного позову.
Відповідно до п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.
Враховуючи викладене, суд вважає заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Всі понесені стороною позивача судові витрати покласти на відповідача.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 150 Житлового Кодексу України, ст.ст. 358, 383, 391, 396 Цивільного Кодексу України, ст.ст.4-5, 12-13, 81, 247, 259, 264-265, 280 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , а саме:
- виділити у користування ОСОБА_1 ізольовану кімнату площею 15,4 м2 з лоджією площею 1,5 м2
- виділити у користування ОСОБА_2 ізольовану кімнату площею 12,4 м2;
- у спільному користуванні співвласників залишити: кухню 7,8 м2, коридор ,7,7 м2, ванну кімнату 2,6 м2, вбиральню 1,2 м2 та дві кладові по 0,3 м2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня виготовлення його повного тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , і.н. НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , і.н. не відомий.

Повний текст рішення виготовлено 15.09.2023 року.

Суддя:С. В. Библів