Провадження № 2/537/778/2023
Справа № 537/2217/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.09.2023 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп», де просить ухвалити рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. за № 1974 від 23.09.2021 про стягнення з нього, ОСОБА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» 36096 грн. 69 коп., а також стягнути з відповідача на його користь понесені витрати на правову допомогу у розмірі 6500 грн. та витрати зі сплати судового збору.

На обґрунтування позову зазначив, що 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис № 1974 про стягнення з нього, ОСОБА_1 , заборгованості за кредитним договором № 014/0937/82/0256722 від 05.08.2019, укладеним з АТ «Райффайзен Банк Аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» на підставі договору про відступлення прав вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020, укладеного між АТ «Райффайзен Банк аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп». 15.12.2021 приватним виконавцем Голяник О.Ю. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 67903081 про стягнення з нього, позивача, на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» боргу в сумі 36096 грн. 69 коп. Вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він немає договірних відносин з ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп», а відтак не має заборгованості перед цим товариством. Жодних вимог від ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп», він не отримував. Вказав, що у нього були договірні відносин з АТ «Райффайзен Банк Аваль». Зазначив, що не визнає жодних своїх зобов`язань перед відповідачем, підстави для вчинення виконавчого напису йому невідомі. Окрім того, вважає оспорюваний виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням вимог ст.ст. 88,89 Закону України «Про нотаріат», оскільки сума стягнутої заборгованості не є безспірною та подані нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису не відповідають вимогам, встановленим чинними нормативно-правовими актами. Також вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, орієнтовно складають 6500 грн. за правничу допомогу. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити.

Представником відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» відзиву на позов не надано, надано клопотання про зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу. В клопотанні представник зазначив, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом , витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг на виконання робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у тому числі впливом рішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вказав, що у мережі Інтернет міститься велика кількість практики з аналогічних спорів, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалося. Справа про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з підстав, зазначених у позові, є максимально простою й не потребує спеціальних знань у громадянина. Також звернув увагу суду, що відповідно до змісту позовної заяви позивач зазначає, що на день подання позовної заяви витрати, які він вже поніс на професійну правничу допомогу адвоката складають 6500 грн. і ним, позивачем, проведено попередню оплату 2000 грн. Однак, до матеріалів справи доказів, що підтверджують сплату витрат на професійну правничу допомогу, не долучено. З огляду на викладене вважає, що покладення витрат на правничу допомогу у розмірі 6500 грн. на відповідача є неправильним, несправедливим, необґрунтованим і фактично не доведеним. Вважає, що відшкодування витрат на надання правничої дороги можливе в сумі 500 грн.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Максименко А.Ю. у судове засідання не з`явилися. Представником позивача подано заяву, згідно якої він позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити у їх відсутності.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та приватним виконавець виконавчого округу Полтавської області Гуріна Т.В. у судове засідання повторно не з`явилися, про день та час слухання були належним чином повідомлені.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. видано виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1974, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 014/0937/82/0256722 від 05.08.2019, укладеним з АТ «Райффайзен Банк аваль», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» на підставі договору відступлення прав вимоги № 114/2-31-F від 09.04.2020, укладеного між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп». Загальна суму стягнення становить 36096 грн. 69 коп. Згідно виконавчого напису стягнення проводитися за період з 17.12.2020 по 15.08.2021.

На підставі вищевказаного виконавчого напису 15.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Голяник О.Ю. було відкрито виконавче провадження № 67903081. В рамках вищевказаного виконавчого провадження 21.12.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Голяник О.Ю. була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

20.09.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Гуріною Т.В. винесена постанова про прийняття виконавчого провадження № 67903081. У вищевказаній постанові зазначено, що на підставі договору про заміщення приватного виконавця від 23.03.2022 приватний виконавець Гуріна Т.В. тимчасово заміщує приватного виконавця Голяник О.Ю., у зв`язку з чим виникла необхідність у прийнятті виконавчого провадження.

В матеріалах справи відсутній договір про відступлення прав вимоги за кредитним договором між ТОВ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп», також відсутні письмове підтвердження отримання повідомлення ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги.

Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Суд вважає, що характер правовідносин, що склались між сторонами, жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон) нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів здійснюється згідно глави 14 Закону та глави 16 розділу ІІ Порядку.

Згідно з статтею 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку).

Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені до переліку кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, при цьому для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 грудня 2020 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін.

Оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не посвідчений нотаріально, та виписки з рахунку боржника. З наданої суду копії кредитного договору вбачається, що він не був посвідчений нотаріально.

Також суд зазначає, що вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

З наданих суду документів не вбачається, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем у розмірі заборгованості, як зазначено у виконавчому написі.

ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» як відповідач у справі, не довів, що ним надавалися документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. ТОВ «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» не було надано доказів отримання ОСОБА_1 письмової вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором № 014/0937/82/0256722 від 05.08.2019.

З викладеного суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частинами 3,4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз чинного цивільного процесуального законодавства дає підстави стверджувати, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат за наявності заперечень учасника справи, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги адвокатом № 01/06 від 01.06.2023; розрахунок понесених витрат на професійну правничу допомогу на суму 6500 грн.; рахункова квитанція серії БВАЗ № 161010 від 01.06.2023, згідно якої ОСОБА_1 сплатив адвокату 2000 грн.; акт № 1 від 05.06.2023 про приймання виконаних послуг з професійної правничої допомоги до договору № 01.06 від 01.06.2023 на суму 6500 грн., в якому зазначено, що клієнт здійснив попередню оплату в сумі 2000 грн., остаточний рахунок клієнт зобов`язується здійснити впродовж 10 календарних днів після набрання рішенням в справі законної сили. В акті зазначені вид послуги та вартість послуги: ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, консультація та визначення стратегії захисту інтересів клієнта 1000 грн.; написання позовної заяви 4000 грн.; написання заяви про забезпечення позову 1000 грн.; роздруківка та формування позовної заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи 500 грн.

Суд вважає, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу неспівмірно завищені, зважаючи на невелику складність відповідної роботи, її обсяг та час, витрачений на її виконання. Так, адвокатом виготовлена позовна заява та заява про забезпечення позову. Позовна заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є стандартною, її підготовка не потребує ґрунтовного вивчення законодавства, опрацювання значної кількості підзаконних нормативно-правових актів, судової практики, оскільки протягом останніх років судова практика з цього питання є стабільною та однозначною. До позовної заяви долучено копії десяти письмових документів, що надавалися адвокату позивачем та докази надання послуг з правничої допомоги, що не потребувало значного часу для їх копіювання та формування позовної заяви. Доказів того, що документи витребовувалися за адвокатським запитом, матеріали справи не містять. Заява про забезпечення позову також є стандартною та не потребувала значного досвіду і часу для її виготовлення. Участі в судовому засіданні адвокат не брав. Справа не становить публічного інтересу.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи та беручи до уваги ринкові ціни адвокатських послуг, наявність клопотання відповідача щодо зменшення розміру судових витрат і витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 2500 грн. витрат на правову допомогу, що відповідатиме принципам співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських послуг, а також критерію розумності їхнього розміру.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп. за звернення до суду з позовною заявою, та 536 грн. 80 коп. за звернення з заявою про забезпечення позову, які підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.12, 81, 89, 133,137,138 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 12,15,16 ЦК України, Законом України «Про нотаріат», суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем та зареєстрований в реєстрі за № 1974 про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» 36096 грн. 69 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ел.Ен.Груп» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1610 грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 2500 грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Фадєєва