Провадження №2/523/4147/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"20" вересня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Дашковської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить стягнути на її користь аліменти з відповідача на утримання дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 5000,00грн. щомісячно, з 01.06.2023р., обґрунтував свої вимоги тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги, дочка проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що відповідач працює у м. Херсоні різноробочим у невідомих їй підприємствах та отримує щомісячний дохід у розмірі 15000,00грн. В зв`язку з чим на її думку, відповідач здатний сплачувати аліменти у заявленому у позовній заяві розмірі. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Направила до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був сповіщений налженим чином про що свідчить поштове повідомлення. Крім того, відповідача було сповіщено про час та місце розгляду справи через СМС-повідомлення, направлене на наявний у справі номер мобільного телефону.

За письмовою згодою позивача та за відсутності відзиву відповідача на позовну заяву справу розглянуто в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 280ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 30.07.2013р. перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.07.2023р. (справа №523/8474/23) шлюб був розірваний. Від шлюбу у сторін народилась дочка, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За твердженням позивачки малолітня дочка на теперішній час проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні.

Відомості про місце роботи та розміру доходу, який отримує позивач, суду не надано.

Відсутні в матеріалах справи відомості про місце роботи відповідача та розмір щомісячного його доходу та з цього приводу суду не були заявлені клопотання.

Частиною другою статті 51 Конституції України та статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі частиною першою статті 27 цієї Конвенції визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Сімейним кодексом України визначено обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток (частина друга статті 150) та конкретизовано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182).

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (стаття 182 СК України). Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України).

Частинами першою та другою статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2023р.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2023р. встановлений у розмірі 2833,00грн.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача суд враховує ту обставину, що малолітня дитина перебуває на повному матеріальному забезпеченні позивачки. В свою чергу батьки мають спільне зобов`язання по утриманню дітей. Відтак, з метою гармонічного розвитку малолітньої дочки сторін по справі, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягувати щомісячно мінімальний прожитковий мінімум, встановлений законом, для дитини віком від 6 до 18 років, а саме 2833,00грн.

В той же час, позивач, заявляючи позовні вимоги про стягнення 5000,00грн. на утримання дитини не надала жодного належного та допустимого доказу про можливість сплачувати відповідачем щомісячно аліменти у заявленому в позовній заяві розмірі.

Суд вважає, що стягнення з відповідача на утримання дитини аліментів у розмірі зазначеному вище забезпечить належні умови виховання дитини на гарантованому мінімальному рівні, встановленому законом, що в свою чергу забезпечить гармонійний її розвиток.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч.2 той же статті аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Будь-яких обґрунтувань про стягнення аліментів з 01.06.2023р., а не з часу подачі позовної заяви (26.06.2023р.) позивачкою у позові не наведено та таке не встановлено судом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовій збір на користь держави в розмірі 1073,60грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

На підставі ст.ст. 180, 181, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст.12,13,76,200, 206,259, 263-265,268, 280-283,430 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, у розмірі 2833,00грн., проте не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.06.2023р., до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60гривень.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Відомості про сторін.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , іпн: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Заочне рішенням може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання рішення суду.

Повне рішення суду складено 20 вересня 2023р.

Суддя