ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 вересня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 750/11243/21

Головуючий у першій інстанції Маринченко О. А.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/110/23

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

сторони:

позивач: Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова у складі судді Маринченко О.А. від 22 червня 2022 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення - 27 червня 2022 року, у справі за позовом Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, в якому позивач просив стягнути з відповідачів на свою користь: заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2020 року до 31 липня 2021 року в сумі 5 507 грн. 95 коп.; заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 жовтня 2017 року до 31 липня 2021 року в сумі 47 540 грн. 20 коп. Позивач також ставив питання про відшкодування на його користь сплаченого судового збору в сумі 2 270 грн. В обґрунтування вимог заявленого позову Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго вказувало, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для суб`єктів усіх форм власності, у тому числі, і до відповідачів, які є споживачами даних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, як зазначає позивач, у порушення вимог чинного законодавства відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.06.2022 року позов Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2020 року до 31 липня 2021 року в сумі 5 507 грн. 95 коп. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з жовтня 2018 року до грудня 2018 року в сумі 2 090 грн. 98 коп. Стягнуто солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з січня 2019 року до 31 липня 2021 року в сумі 30 608 грн. 88 коп. У задоволенні решти вимог - відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго по 326 грн. 97 коп. з кожного, у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Компенсовано Акціонерному товариству Облтеплокомуненерго 653 грн. 94 коп. сплаченого судового збору за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити рішення суду першої інстанції від 22.06.2022 року в частині солідарного обов`язку відповідачів, та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ Облтеплокомуненерго заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2020 року по 31 липня 2021 року в розмірі 1 691 грн. 47 коп. (за період з жовтня 2020 року по березень 2021 року - 1 281 грн. та з квітня 2021 року по 31 липня 2021 року - 410 грн. 56 коп.), та заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з січня 2019 року по 31 липня 2021 року в розмірі 2 652 грн. 26 коп.; в іншій частині рішення суду першої інстанції від 22.06.2022 року - залишити без змін. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказують, що рішення суду першої інстанції від 22.06.2022 року у оскаржуваній апелянтом частині є таким, що ухвалено судом із порушенням норм процесуального та із неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, та визнав недоведені обставини справи встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги її доводи та доводи інших відповідачів відносно того, що заборгованість за надані позивачем послуги має бути поділена на кожного відповідача, а також, в порушення вимог статей: 10, 12, 81, п.1-3 ч.4 статті 265 ЦПК України, суд, посилаючись на статтю 64 ЖК УРСР, не з`ясував змісту спірних правовідносин, а саме: хто є наймачем квартири АДРЕСА_2 , та хто належить до членів сім`ї наймача. Апелянт стверджує, що вона під час розгляду справи в суді першої інстанції вказувала, що ні з ким із зареєстрованих у даному приміщенні осіб вона не має спільного побуту та взаємних прав і обов`язків, тому не зобов`язана нести солідарну відповідальність по сплаті комунальних платежів з усіма зареєстрованими у вказаній квартирі особами. Апелянт вважає, що є помилковим висновок суду першої інстанції про стягнення заборгованості із відповідачів в солідарному порядку, а не в частинах, з кожного відповідача.

У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обгрунтоване рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.06.2022 року.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.06.2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.217-222), учасники даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що Акціонерне товариство Облтеплокомуненерго є виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води для суб`єктів усіх форм власності.

Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 , і є споживачами послуг, які надає позивач за даною адресою (а.с.6,19-23,46). За даною адресою також була зареєстрована та проживала ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.46,122).

Як вбачається з матеріалів справи, дитина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 17.11.2011 року по 19.01.2019 року знаходився у КНП Київська міська дитяча клінічна лікарня №1. Весь час перебування дитини у стаціонарі з нею знаходилась матір - ОСОБА_2 (а.с.51,91).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру АДРЕСА_2 не зареєстровано (а.с.42). В судовому засіданні суду першої інстанції відповідачі вказали, що зазначена квартира є неприватизованою, порядок користування нею не встановлювався, засіб обліку води в ній відсутній.

23.11.2020 року Деснянським районним судом м.Чернігова у справі №750/10390/20 було видано судовий наказ, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 на користь Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 грудня 2017 року до 30 вересня 2020 року у сумі 34 429 грн. 44 коп. Ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова від 26.01.2021 року вказаний судовий наказ скасовано (а.с.8-9).

Як вбачається з рішення суду першої інстанції від 22.06.2022 року, частково задовольняючи позовні вимоги Акціонерного товариства Облтеплокомуненерго, суд першої інстанції виходив із фактичних обставин справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини. А саме, суд першої інстанції при вирішенні даного спору по суті прийняв до уваги подані відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заяви про застосування строків позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води, а позивач подав заяву, в якій просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки послуги за централізоване постачання гарячої води, надані у жовтні 2017 року, мали бути оплачені до 20 листопада 2017 року, а позивач звернувся до суду з позовом 07 жовтня 2021 року, тому позивач має право на стягнення заборгованості за період з жовтня 2018 року, а не з 01 жовтня 2017 року. Посилання відповідачів на те, що заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води має бути поділена на кожного відповідача, суд першої інстанції не прийняв до уваги, оскільки нарахування за дані послуги здійснювалось відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року, які були чинними на час виникнення спірних правовідносин, із розрахунку на зареєстрованих осіб, проте, відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із договору найму, в тому числі, і за зобов`язаннями щодо сплати комунальних послуг, відповідно до статті 64 Житлового кодексу України, відповідачі несуть солідарну. При розгляді даного спору по суті судом першої інстанції враховано, що відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату наданих позивачем послуг, також суд першої інстанції прийняв до уваги період непроживання у квартирі відповідача ОСОБА_3 , та дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог заявленого позову, та солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані позивачем послуги, в межах строку позовної давності. Разом з тим, суд першої інстанції не знайшов підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води на загальну суму 10 733 грн. 10 коп. (нарахування, які здійснювались відповідно до тарифів у спірний період на ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки дана заборгованість має стягуватися відповідно до положень статей: 1216, 1281, 1282 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказують, що рішення суду першої інстанції від 22.06.2022 року у оскаржуваній апелянтом частині є таким, що ухвалено судом із порушенням норм процесуального та із неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для справи, та визнав недоведені обставини справи встановленими, висновки суду першої інстанції не відповідають дійсним обставинам справи.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для зміни рішення суду першої інстанції від 22.06.2022 року у оскаржуваній апелянтом частині, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_2 зазначає, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги її доводи та доводи інших відповідачів відносно того, що заборгованість за надані позивачем послуги має бути поділена на кожного відповідача, а також, в порушення вимог статей: 10, 12, 81, п.1-3 ч.4 статті 265 ЦПК України, суд, посилаючись на статтю 64 ЖК УРСР, не з`ясував змісту спірних правовідносин, а саме: хто є наймачем квартири АДРЕСА_2 , та хто належить до членів сім`ї наймача. Апелянт стверджує, що вона під час розгляду справи в суді першої інстанції вказувала, що ні з ким із зареєстрованих у даному приміщенні осіб вона не має спільного побуту та взаємних прав і обов`язків, тому не зобов`язана нести солідарну відповідальність по сплаті комунальних платежів з усіма зареєстрованими у вказаній квартирі особами. Апелянт вважає, що є помилковим висновок суду першої інстанції про стягнення заборгованості із відповідачів в солідарному порядку, а не в частинах, з кожного відповідача.

Апеляційний суд вважає, що вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для зміни рішення суду першої інстанції від 22.06.2022 року у оскаржуваній апелянтом частині, виходячи із наступного.

Відповідно до приписів статті 64 Житлового кодексу України, яка регламентує права і обов`язки членів сім`ї наймача, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно положень статті 67 Житлового кодексу України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до правил статті 68 Житлового кодексу України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України.

Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 року №2189-VІІІ. Цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Згідно статті 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 зазначеного Закону, до комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг (частина перша статті 6 Закону України Про житлово-комунальні послуги).

Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України Про житлово-комунальні послуги визначений обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Частиною 1 статті 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ч. 3 цієї статті, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до частин п`ятої, сьомої статті 21 та частини четвертої статті 22 Закону України Про житлово-комунальні послуги, ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів країни, якщо інше не передбачено законом.

Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 року, які були чинними на час виникнення спірних відносин, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства; з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Пунктом 18 цих Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно пункту 20 даних Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що позивачем надавалися відповідачам послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Проте, відповідачі свої зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг належним чином та в повному обсязі не виконували, у зв`язку з чим виникла заборгованість за послуги з централізованого опалення за період з 01 жовтня 2020 року до 31 липня 2021 року в сумі 5 507 грн. 95 коп., та за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01 жовтня 2017 року до 31 липня 2021 року в сумі 47 540 грн. 20 коп., що підтверджується розрахунками позивача (а.с.7, 93-93, зворот), правильність яких не спростована відповідачами.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що позивач не врахував сплачені 06.05.2020 року ОСОБА_3 362 грн. 18 коп. за послуги з постачання гарячої води, згідно квитанції (а.с.50), не можуть бути підставою для зміни рішення суду першої інстанції від 22.06.2022 року, у оскаржуваній апелянтом частині, оскільки дані твердження апелянта спростовуються наданим позивачем розрахунком боргу (а.с.7) та історією оплати послуг абонентом за послуги з централізованого постачання гарячої води за особовим рахунком № НОМЕР_1 (а.с.95).

При цьому, в ході розгляду даної справи судом першої інстанції було встановлено, що нарахування за послуги з централізованого постачання гарячої води в спірний період здійснювалося позивачем з урахуванням зареєстрованих у квартирі відповідачів осіб, в тому числі, і на ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і до розрахунку заборгованості позивачем включено також суму, яка нараховувалася на ОСОБА_6 . За даних обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води на загальну суму 10 733 грн. 10 коп., тобто, нарахувань, які здійснювалися відповідно до тарифів у спірний період на ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні даного спору по суті судом першої інстанції також було прийнято до уваги подані відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заяви про застосування строків позовної давності до вимог позивача про стягнення заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води (а.с.55,87). Оскільки послуги за централізоване постачання гарячої води, надані у жовтні 2017 року, мали бути оплачені до 20 листопада 2017 року, а позивач звернувся до суду з позовом 07 жовтня 2021 року, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на стягнення заборгованості за період з жовтня 2018 року, а не з 01 жовтня 2017 року.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 відносно того, що вона не є членом сім`ї наймача та відповідачів, і що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку відносно того, що заборгованість за надані позивачем послуги має бути стягнута з відповідачів у солідарному порядку, а не в частинах, з кожного із відповідачів, не можуть бути підставами для зміни рішення суду першої інстанції від 22.06.2022 року, у оскаржуваній апелянтом частині, виходячи із наступного.

Частиною 3 статті 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги регламентовано, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до приписів статті 64 Житлового кодексу України, яка регламентує права і обов`язки членів сім`ї наймача, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі, в тому числі, і ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19-23,46).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на квартиру АДРЕСА_2 не зареєстровано (а.с.42). В судовому засіданні суду першої інстанції відповідачі вказали, що зазначена квартира є неприватизованою, порядок користування нею не встановлювався, засіб обліку води в ній відсутній.

Оскільки відповідачі, в тому числі, і ОСОБА_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19-23,46), є споживачами послуг, які надає позивач (а.с.6), окремі особові рахунки на жодного із відповідачів за вказаною адресою не відкрито не було, то за даних обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції відносно того, що ОСОБА_3 несе солідарну відповідальність разом з іншими відповідачами по справі за зобов`язаннями перед позивачем щодо оплати наданих АТ Облтеплокомуненерго послуг.

Відповідно до приписів ч.1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для зміни рішення суду першої інстанції від 22.06.2022 року, у оскаржуваній апелянтом частині, і за даних обставин, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 22.06.2022 року, у оскаржуваній апелянтом частині, підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 369, 374, 375, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 22 червня 2022 року, у оскаржуваній частині, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 19.09.2023 року.

Головуючий: Судді: