Справа № 336/4321/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя в складі: головуючого судді Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання Теряник А.С., розглянув у підготовчому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі у порядку загального позовного провадження цивільну справу 336/4321/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, служба у справах дітей виконавчого комітету Малотокмачанської сільської ради Пологівського району Запорізької області, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Щасливий О.Р. засобами поштового листування 08.05.2023 звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, за змістом якої просить позбавити відповідачку батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом позову, ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилась спільна дитина - ОСОБА_3 . Сторони у шлюбі не перебували, фактично сім?ю не створили. Зважаючи на негативну поведінку відповідачки, невиконання нею батьківських обов?язків щодо дитини, позивач для забезпечення нормального розвитку дитини та нормальних умов проживання забрав дитину у віці двох років та проживав із нею окремо від відповідачки. Тобто, з 2013 року сторони не живуть разом. З цього ж часу спільна дитина мешкає із батьком - позивачем у справі та знаходиться повністю на його утриманні. Виключно батько займається виховання сину, піклується про нього, надає йому моральну та матеріальну допомогу.

З 2013 року відповідачка самоусунулась від виконання батьківських обов?язків, не телефонує сину, не цікавиться станом його здоров`ям, залишила дитину без моральної, фізичної та матеріальної підтримки, не бачиться з ним та не шукає з ним зустрічі, не відвідує школу, дитячі свята та взагалі відсутня в його житті. Відповідачка, на переконання позивача, свідомо нехтує своїми батьківськими обов?язками, що, безумовно відображається на психологічному розвитку дитини. Крім того, в обґрунтування стороною позивача наголошено, що відповідачка веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями. Відносно відповідачки порушено питання щодо притягнення її до адміністративної та кримінальної відповідальності у зв`язку із невиконанням батьківських обов`язків та несплатою аліментів.

Відповідно до наведеного обґрунтування, син позивача ОСОБА_3 навчається в Комунальній установі «Новокарлівський ліцей» Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області на належному рівні, забезпечений технічними засобами для дистанційного навчання. Онлайн-уроки постійно відвідує і виконує домашні завдання. Тато і бабуся ОСОБА_4 постійно цікавляться його успішністю і здійснюють контроль за навчанням. Дитина легка в спілкуванні, безпосередня, швидко знаходить контакт з однолітками та відкрита до педагогів. При виникненні питань під час уроку не соромиться, висловлює власні думки і проявляє зацікавленість навчальним матеріалом. За станом здоров`я хлопчик перебуває на обліку у кардіолога, проходить курси профілактичного лікування, стан дитини стабільний. Проте, матір участі у навчанні та підтриманні стану здоров`я сина не бере.

Оскільки ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання батьківських обов?язків внаслідок своїх винних дій, що полягають у повній бездіяльності по вихованню власної дитини, фактично дитина не знає своєї матері, при цьому, саме внаслідок її негативної поведінки, виходячи з інтересів дитини, із посиланням на положення ст.150, 164 СК України, ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», позивач просить задовольнити позов.

Ухвалою судді від 13.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її в порядку загального позовного провадження. Клопотання про витребування доказів постановлено розглянути під час проведення підготовчого засідання. Звільнено позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за пред`явлення до суду позовної заяви про позбавлення батьківських прав. Визначено дату, час і місце проведення підготовчого засідання, з повідомленням (викликом) сторін (учасників справи).

Визначено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст.178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачкою. Роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.8 ст.178 ЦПК України). Крім того, роз`яснено право пред`явити зустрічний позов.

Представник позивача адвокат Щасливий О.Р. в підготовчих засіданнях 13.07.2023, 29.08.2023 підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідачка ОСОБА_2 відповідно до її письмової заяви, вх.№ від 13.07.2023 повідомила про визнання позовних вимог. Просить розглядати справу за її відсутності. Наслідки визнання позову є зрозумілими. Крім того, відповідачка була присутня під час підготовчого засідання 13.07.2023, в якому надала тотожні пояснення. Пояснила, що, враховуючи стан здоров`я, віддаленість місця проживання, не може брати участь у вихованні сина, визнає позов, крім того, син проживає із батьком за її згодою тривалий час.

Зустрічної позовної заяви та інших заяв по суті справи сторонами подано не було. Інших процесуальних дій у справі судом вчинено не було за відсутності клопотань учасників справи.

Судом під час підготовчого засідання 29.08.2023 вислухано пояснення сторони позивача та представника третьої особи - служби у справах дітей Малотокмачанської сільської ради А.М.Булавіної, досліджено наявні письмові докази, оголошено перерву за клопотанням сторони позивача. За змістом заяви адвоката Щасливого О.Р., вх.№ від 29.08.2023, представник позивача просить розглянути справу за відсутності сторони позивача, задовольнити позовну заяву. Також, представник служби у справах дітей Малотокмачанської сільської ради - начальник служби Булавіна А.М. письмово повідомила за вх.№від 29.08.2023 (після оголошення перерви в судовому засіданні) про те, що просить розглянути справу за її відсутності. У справі наявний висновок органу опіки та піклування Малотокмачанської сільської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3 , затверджений рішенням виконавчого комітету Малотокмачанської сільської ради Пологівського району Запорізької області №32 від 21.08.2023.

Головний спеціаліст відділу по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, як представник органу опіки та піклування районної адміністрації ЗМР по Хортицькому району Ю.Малинка відповідно до заяви, вх.№ від 17.08.2023 просить розглядати справу без участі представника органу опіки та піклування, просить винести рішення в інтересах малолітньої дитини. Крім того, третьою особою за підписом начальника відділу О.Тарасевич 04.09.2023 до справи долучено копію акта обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

01.09.2023 до справи надійшли додаткові пояснення адвоката Щасливого О.Р. в інтересах позивача, а також долучено докази, що стосуються актуальної на час розгляду справи інформації щодо зареєстрованого місця проживання дитини й його батька.

Фіксування судового засідання (04.09.2023) за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.

Підстав для відкладення підготовчого засідання та/або його перенесення, оголошення перерви судом не встановлено, із врахуванням положень ст.198,223 ЦПК України.

За приписами ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.49, ч.1,2, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, що здійснено судом під час першого підготовчого засідання за участі сторони відповідача. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи наявну заяву відповідачки, розуміння нею наслідків визнання позову, заяви представників третіх осіб (що наявні у справі), а також наявний висновок по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що визнання ОСОБА_2 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, суд, розглянувши позовну заяву, дійшов висновку про те, що визнання позову відповідачкою підлягає прийняттю, а позов - задоволенню, відповідно, рішення ухвалюється у підготовчому засіданні.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Білогір`я Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №02 від 18.03.2011, що встановлено на підставі свідоцтва про народження (засвідчена копія наявна у справі) серії НОМЕР_1 , виданого повторно Оріхівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) 09.10.2020.

За даними довідки, виданої службою (управлінням) у справах дітей ЗМР №01.01-18/2086 від 15.11.2022, служба у справах дітей підтверджує наявність родинних зв`язків між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та її онуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підписом начальника служби Н.Сиворакша.

Згідно з довідкою, виданою Малотокмачанським сільським головою А.Малахатка 05.04.2023 №61 на ім`я ОСОБА_1 , він дійсно зареєстрований по АДРЕСА_2 , до складу сім`є відноситься син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько з 2013 року виховує сина один.

За даними характеристики, виданої Малотокмачанською сільською радою Пологівського району Запорізької області N85/02-09-02 від 12.04.2023, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . ОСОБА_2 ніде не працює, постійно вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя, вихованням сина не займається. Постійно до сільської ради надходили скарги на її поведінку від мешканців села, неодноразово розглядали в засіданні ради опіки та піклування, а також на засіданні адміністративної комісії.

Стосовно доводів сторони позивача про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної та кримінальної відповідальності, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області у справі № 2-397/2011 від 28.03.2011, позов прокурора Оріхівського району Запорізької області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_2 , треті особи: рада опіки та піклування при виконавчому комітетові Білогір`ївської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, Служба у справах дітей Оріхівської райдержадміністрації Запорізької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, задоволено частково. Позбавлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь фізичної або юридичної особи, яка буде призначена опікуном неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у розмірі 1/12 частки від усіх видів доходу щомісяця, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 17 лютого 2011 року. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 09.04.2011.

Крім того, ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області у справі №323/1258/14-к, провадження №1-кп/323/124/14 від 30.04.2014 клопотання прокурора прокуратури Оріхівського району Запорізької області Галімової А.В. про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_2 у зв`язку зі зміною обстановки - задоволено. Закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001441 від 16.10.2013, за ознаками злочину, передбаченого ст.164 ч.1 КК України. Звільнено ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності за ст.164 ч.1 КК України у зв`язку зі зміною обстановки. Ухвала суду набрала законної сили 08.05.2014.

Відповідно до постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у справі № 323/412/22, пр.№3/336/2482/2023, від 04.05.2023, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП - закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП України, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП. Постанова суду набрала законної сили 16.05.2023.

За даними відповіді КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» ЗМР від 03.05.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має укладену декларацію з 17.06.2022 з лікарем-педіатром ОСОБА_7 . Хлопчик перебуває на обліку у кардіолога, отримає курси профілактичного лікування, стан дитини стабільний. Мати дитини ОСОБА_2 станом здоров`я дитини не цікавиться, до КНП з хлопчиком за медичною допомогою з приводу стану здоров 'я не зверталась.

Згідно з довідкою за підписом директора КУ «Новокарлівський ліцей» Пологівської міської ради Пологівського району Запорізької області від 18.04.2023 №137, ОСОБА_2 , мати учня 6-го класу ОСОБА_3 , не бере участь в житті дитини. За період роботи класного керівника (2 роки), ОСОБА_9 не мала змоги познайомитись із матір`ю дитини. Спілкування весь час ведеться із батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_5 . Мати успіхами дитини у навчанні не цікавилась та не цікавиться. Батьківські збори жодного разу не відвідувала, супровід при відвідуванні навчального закладу не здійснювала. Дитина навчається на належному рівні, забезпечений технічними засобами для дистанційного навчання. Онлайн уроки постійно відвідує та виконує домашні завдання. Тато і бабуся постійно цікавляться його успішністю та здійснюють контроль за навчанням. Дитина легка в спілкуванні, безпосередня, щвидко знаходить контакт з однолітками, відкритий до педагогів. Висловлює власні думки, при виникненні питань під час уроку не соромиться, проявляє зацікавленість навчальним матеріалом.

Позивач є учасником бойових дій, що встановлено судом на підставі посвідчення НОМЕР_2 , виданого 27.05.2021, є військовослужбовцем (відповідний військовий квиток у засвідченій копії наявний у справі та досліджений судом). За даними довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.11.2022, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані по АДРЕСА_2 , фактично мешкають по АДРЕСА_4 . Інформація актуальна станом на 31.08.2023 та 30.08.2023 відповідно.

Відділом по Хортицькому району служби (управління) у справах дітей ЗМР 18.08.2023 №10-08/1434, здійснено обстеження умов проживання сім`є позивача. Відповідний акт у засвідченій копії наданий до справи представником відділу. Сім`я (позивач, син ОСОБА_3 , бабуся ОСОБА_5 ) мешкають пу квартирі разом. Умови проживання задовільні. В наявності меблі, побутова техніка, продукти харчування в достатній кількості, світло, вода та газ в наявності та піключені. Дитина мешкає в одній кімнаті з батьком і бабусею, має окреме спальне місце (диван), одяг та взуття по сезону, засоби гігієни, шкільне приладдя, ноутбук. Дитина не заперечує проти позбавлення матері батьківських прав. Акт засвідчений підписами головного спеціаліста відділу ОСОБА_10 та начальника відділу ОСОБА_11 .

До справи надійшов висновок органу опіки та піклування Малотокмачанської сільської ради Пологівського район Запорізької області, затверджений рішенням виконавчого комітету вказаної ради 21.08.2023 №31. Так, за даними висновка, виконавчим комітетом розглянуто матеріали, надані комісією з питань захисту прав дитини (протокол від 14.07.2023 №2) щодо розгляду проекту висновку. Керуючись п.8 Порядку провадження органами опіки та піклування, діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008 №866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», беручи до уваги, що мати більше 10 років не бере участі в житті своєї дитини, нехтує потребами свого сина, порушує права дитини на належне батьківське виховання, не виконує батьківських обов`язків взагалі, чим порушує ст.150, 155 СК України, систематично вживає алкогольні напої. Таке відношення негативно позначається на житті та здоров`ї дитини. Враховуючи викладене, з метою захисту прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідне рішення виконавчого комітету №32 від 21.08.2023 «Про доцільність позбавлення батьківських прав відносно дитини», яким затверджено наведений вище висновок, наявний у матеріалах справи та досліджений судом.

Задовольняючи позов в повному обсязі, суд виходить з таких норм чинного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Ч.1, 2 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої ВРУ 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Згідно зі ст.18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

У справі «Хант проти України» від 07.12.2006 (HUNT v. UKRAINE, Заява N31111/04) Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11.07.2017 (Заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини наголосив, що в таких справах основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним (параграф 76).

ЄСПЛ зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за ст.8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини (п. 100, Справа "Мамчур проти України" від 16.07.2015, №10383/09).

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що у справах стосовно дітей у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, виходячи із об`єктивних обставин спору, а потім осіб, які висувають відповідні вимоги.

При цьому, згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Ч.8-9 ст.7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

За нормами ч.1-5 ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно з ч.1,2,4 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

За змістом п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як передбачено ч.2,3 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених п.2, 4 і 5 ч.1 цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Ст.165 СК України врегульовано, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Крім того, згідно зі ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Як передбачено ч.1 ст.12 вказаного закону, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Суд враховує й роз`яснення, наведені у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» та виходить з того, що ухилення матері (відповідачки) від виконання своїх обов`язків у цій справі знайшло своє підтвердження, адже вона не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з сином; не надає малолітньому ОСОБА_3 доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти, не піклується про дитину протягом тривалого часу.

Дані навчального та медичного закладів про те, що відповідач не цікавиться навчанням й станом здоров`я своєї дитини, не займається її розвитком та не створює належних умов для отримання сином освіти підтверджені наявними доказами та не спростовані з боку відповідачки, яка визнала заявлені позовні вимоги.

Таким чином, з урахуванням визнання позову, матеріали справи містять достатню сукупність доказів, які підтверджують доводи позивача про невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків щодо виховання ОСОБА_3 .

Підстав для застосування тимчасового заходу у вигляді відібрання дитини від матері без позбавлення її батьківських прав, який здійснюється на підставі ст.170 СК України, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, судом не встановлено.

За таких обставин, враховуючи інтереси малолітнього ОСОБА_3 , який, як встановлено судом, з 2013 року мешкає із батьком та бабусею, беручи до уваги всі належні, допустимі та достатні докази, у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема, висновок органу опіки та піклування, суд вважає за доцільне задовольнити позов у повному обсязі, позбавити відповідачку батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 . На переконання суду, це рішення в повній мірі відповідає інтересам дитини, враховуючи тривале невиконання ОСОБА_2 своїх батьківських обов`язків по вихованню, розвитку, навчанню, забезпеченню сина.

Як передбачено ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину, оскільки за нормою ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів відповідно до ч.1 ст.182 СК України суд має врахувати низку визначених у нормі права обставин. Проте, матеріали справи відповідних доказів не містять, зокрема, таких особливостей стану здоров`я дитини, що б зумовлювало збільшення судом розміру аліментів, ніж це передбачено загальними нормами сімейного законодавство, учасниками справи не повідомлено. Відомості про майновий стан, доведений розмір витрат, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків суду не надані. Інших обставин, що мають істотне значення, судом під час розгляду справи не встановлено.

Крім того, як передбачено ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом лише у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Підстав для застосування норми ч.3 ст.182 СК України у даній справі не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов до суду пред`явлено 08.05.2023 (засобами поштового листування).

Також, суд враховує, що за змістом ч.1 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження" порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України.

Тому, враховуючи доведеність тієї обставини, що дитина мешкає із батьком, відповідно, саме він несе витрати, пов`язані із вихованням, розвитком та забезпеченням потреб сина, суд на підставі наведених вище норм у їх сукупності та взаємозв`язку вважає за доцільне стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 08.05.2023, на користь позивача, до досягнення дитиною повноліття.

Суду не надано належних та допустимих доказів щодо розміру щомісячних особистих витрат та коштів, необхідних на утримання дитини. Проте, суд враховує, що встановлений чинним законодавством мінімальний гарантований розмір аліментів, необхідний для утримання та виховання позивачки, підлягає захисту та має бути достатнім.

При розгляді справи відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду у справі №645/731/18, провадження № 61-20399св19 від 08.04.2020.

Ч.1,3 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).

Таким чином, за результатами розгляду справи, встановивши фактичні обставини справи, взявши до уваги та надавши правову оцінку всім зібраним у справі доказам на предмет їх належності, допустимості та достатності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийнявши визнання позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

При цьому, обраний позивачем спосіб захисту відповідає приписам ст.16 ЦК України та є ефективним для захисту прав дитини, відповідає її законним інтересам.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч.6 ст.164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили необхідно надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини - до Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, враховуючи ухвалення рішення суду про задоволення позовної вимоги про позбавлення батьківських прав у підготовчому засіданні, а також розгляд питання про стягнення аліментів відповідно до норм сімейного законодавства, із врахуванням визнання позову, з відповідачки підлягає стягненню в дохід держави 50% судового збору, тобто, у загальній сумі 1 073,60 гривень (із врахуванням ставки судового збору за розгляд позовної вимоги немайнового та майнового характеру відповідно до п.1-1, 1-2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2023 року, за змістом ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2 684,00 гривні), від сплати яких позивач був звільнений при зверненні до суду.

Керуючись ст. 2, 7, 10, 12-13, 76-81, 133, 141, 200, 206, 209, 223, 229, 244-245, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 432 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, служба у справах дітей виконавчого комітету Малотокмачанської сільської ради Пологівського району Запорізької області, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з 08.05.2023, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави у сумі 1 073,60 гривень (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини - до Оріхівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса за місцем проживання: АДРЕСА_4 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса за місцем проживання: АДРЕСА_5 .

Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, , адреса місцезнаходження: м.Запоріжжя, бул. Будівельників, буд.19.

Служба у справах дітей виконавчого комітету Малотокмачанської сільської ради Пологівського району Запорізької області, , адреса місцезнаходження: Запорізька область, Пологівський район, с.Мала Токмачка, вул.Миру, буд.297.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду складено та підписано 04.09.2023.

Суддя Л. А. Вайнраух