ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 622/139/22 Номер провадження 22-ц/814/2846/23Головуючий у 1-й інстанції Петренко Л.Є. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря Чемерис А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради Харківської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, визнання незаконною відмову у виділенні земельної частки (паю) в натурі та зобов`язання вчинити певні дії,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із вказаним позовом, в якому просив визнати незаконною відмову Золочівської селищної ради щодо вирішення питання про виділення ОСОБА_1 земельної частки (паю) АТ «Промінь» в натурі та зобов`язати Золочівську селищну раду прийняти рішення про виділення позивачу земельної частки (паю) АТ «Промінь» в натурі за рахунок земельної ділянки з кадастровим № :06:005:1718, загальною площею 4,4497 га, згідно договору дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь» від 01.12.2021 та сертифікату серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай).

Позов мотивовано тим, що 12.05.1996 ОСОБА_2 , як члену АТ «Промінь» видано сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 5,06 умовних кадастрових гектарів, без визначення частки в натурі. 01.12.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка є представником за довіреністю ОСОБА_2 , укладено письмовий договір дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь». Згідно даного договору, власнику сертифіката серії ХР № 004279 належить земельна частка (пай) № 555. Після підписання сторонами договору ОСОБА_3 передає у власність ОСОБА_1 даний сертифікат. 04.12.2015 Золочівською РДА укладено з ПП «Карат-Агро» договір оренди земельної ділянки с/г призначення (невитребувана земельна частка (пай) № 555), кадастровий № :06:005:1718, загальною площею 4,4497 га, строком на 49 років або до моменту витребування земельної ділянки її власником.

Вказував, що 02.12.2021 року він звернувся до Золочівської селищної ради із заявою про виділення земельної частки (паю) на підставі договору дарування та сертифіката, але 15.01.2022 отримав лист щодо неможливості виділення земельної частки (паю), оскільки до сертифікату не внесено зміни, у зв`язку з чим не підтверджено перехід права. В подальшому позивач звернувся із заявою до Богодухівської РДА. Листом надана відповідь, що внести зміни до сертифікату неможливо через те, що договір дарування має ознаки удаваного правочину та нотаріально не посвідчений.

Вважає, що внаслідок незаконної відмови відповідача листом від 05.01.2022 у виділенні земельної частки (паю) порушені його права на земельну власність.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 11 січня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконною відповідь Золочівської селищної ради Харківської області, викладену в листі від 05.01.2022 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про виділення земельної частки (паю) АТ «Промінь» в натурі (на місцевості).

Зобов`язано Золочівську селищну раду Харківської області повторно розглянути на пленарному засіданні сесії заяву ОСОБА_1 від 02.12.2021 про виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) у передбачений законом спосіб.

Стягнуто із Золочівської селищної ради Харківської області на користь ОСОБА_1 судовий збір, пропорційно до задоволених вимог, в розмірі 992 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , посилаючись на те, що рішення не відповідає завданню цивільного судочинства, принципам верховенства права, є незаконним та необґрунтованим, судом порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів, що свідчили б про порушення порядку складання, видачі довіреності від 01.11.2021 або її недійсності з інших підстав, передбачених правом російської федерації. Зустрічного позову про визнання недійсною вказану довіреність відповідач до суду не подавав. Вважає, що довіреність ОСОБА_2 від 01.11.2021 на представництво його інтересів ОСОБА_3 є дійсною.

Вказував, що 01.12.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено письмовий договір дарування права на земельну частку (пай) АТ «Промінь». Станом на теперішній час, даний договір є дійсним та з огляду на презумпцію його правомірності всі права, набуті сторонами за ним, повинні безперешкодно здійснюватися. Рішення суду про визнання цього договору недійсним відсутнє.

Зазначав, що висновок місцевого суду про те, що він не являється належним заявником по встановленню факту належності правовстановлюючого документа ОСОБА_2 не відповідає обставинам даної справи, оскільки у цій справі він має процесуальний статус позивача.

Посилався на те, що місцевим судом у даній справі помилково застосовано закон, який не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. При цьому, тлумачення судом положень постанови КМУ № 801 «Про затвердження форми сертифіката на право на земельну частку (пай)» не відповідає принципу верховенства права.

Також зазначав, що суд першої інстанції помилково дійшов до висновку, що повноваження відповідача є дискреційними, оскільки відповідач, згідно закону, не наділений повноваженнями діяти на власний розсуд.

Вказував, що ні ОСОБА_2 , а ні ОСОБА_3 не були залучені судом до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Ураховуючи викладене, прохав скасувати рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 січня 2023 року в частині відмовлених позовних вимог.

Просив ухвалити нове рішення, яким встановити факт належності ОСОБА_2 сертифікату серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) акціонерного товариства «Промінь», виданого на підставі рішення Золочівської районної державної адміністрації Харківської області від 21 березня 1996 № 125; зобов`язати Золочівську селищну раду Харківської області прийняти рішення про виділення ОСОБА_1 земельної частки (паю) акціонерного товариства «Промінь» в натурі (на місцевості) за рахунок земельної ділянки за кадастровим номером :06:005:1718, загальною площею 4,4497 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Золочівської селищної ради Богодухівського району Харківської області, згідно договору дарування права на земельну частку (пай) акціонерного товариства «Промінь» від 01.12.2021 та сертифікату серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай).

У відзиві Золочівська селищна рада посилаючись на необґрунтованість апеляційної скарги, просила залишити її без задоволення.

Вказувала, що договір дарування права на земельну частку (пай) від 01 грудня 2021 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є нікчемним.

Окрім того, зазначено, що з документів, доданих до позовної заяви неможливо встановити предмет дарування.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 12.06.1996 Золочівською районною державною адміністрацією, на підставі рішення Золочівської РДА від 21.03.1996 № 125, ОСОБА_2 видано Сертифікат серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай), яка перебуває в колективній власності АТ «Промінь» розміром 5,06 умовних кадастрових гектар (а.с.22)

Відповідно до розпорядження голови Золочівської РДА від 24.02.2015 № 80, надано згоду ПП «Карат-Агро» на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок, невитребуваних земельних часток (паїв) загальною площею 398,2694 га, з метою передачі їх в оренду для ведення товарного с/г виробництва із земель реформованого ВАТ «Промінь», розташованих за межами населених пунктів на території Золочівської селищної ради (а.с.18)

01.11.2021 ОСОБА_4 оформив нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив ОСОБА_3 , бути його представником в усіх державних і недержавних установах, а також діяти від його імені у відносинах з іншими фізичними особами з правом на управління та розпорядження (дарування, продаж) правом на земельну частку (пай) землі, яка перебуває у колективній власності АТ «Промінь» розміром 5,06 умовних кадастрових гектар, відповідно до Сертифіката серія ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) (а.с.16,17)

01.12.2021 ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , яка є представником за довіреністю ОСОБА_2 , уклали у простій письмовій формі договір дарування права на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності АТ «Промінь» розміром 5,06 умовних кадастрових гектар, відповідно до Сертифіката серія ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) АТ «Промінь» (а.с.9).

02.12.2021 ОСОБА_1 звернувся із заявою до Золочівської селищної ради Харківської області, про виділення земельної частки (паю) АТ «Промінь» в натурі (на місцевості), за рахунок земельної ділянки з кадастровим № :06:005:1718, загальною площею 4,4497 га на підставі договору дарування від 01.12.2021 р. (а.с.11-12).

05.01.2022р. ОСОБА_1 отримав відмову, оскільки перехід права не було підтверджено, так як до Сертифіката не внесені відповідні зміни у зв`язку із передачею права на земельну частку (пай) (а.с.8).

Відмовляючи в задоволенні вимог про встановлення факту належності ОСОБА_2 сертифікату серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай) акціонерного товариства «Промінь», суд першої інстанції виходив з того, що позивач не є належним заявником по встановленню факту належності правовстановлюючого документа, оскільки перехід права на земельну частку (пай) по договору дарування не внесено до сертифіката відповідною районною державною адміністрацією. Суд виходив з того, що позивач не надав доказів про неможливість виправлення описки в сертифакаті в позасудовому порядку.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача Золочівської селищної ради Харківської області прийняти рішення про виділення позивачу земельної частки (паю) в натурі, місцевий суд вказав, що зважаючи на те, що у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріплене право адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлено у судовому порядку факт протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту було б втручанням у дискреційні повноваження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

У справі встановлено, що на підставі рішення Золочівської РДА від 21.03.1996 № 125, ОСОБА_2 видано Сертифікат серії ХР № 004279 на право на земельну частку (пай), із земель колективної власності АТ «Промінь» розміром 5,06 умовних кадастрових гектар без визначення цієї частки

01 листопада 2021 року в Республіці Дагестан нотаріально посвідчено довіреність від імені ОСОБА_2 , якою уповноважено ОСОБА_3 розпоряджатися земельною часткою (паєм), яка знаходиться в колективній власності АТ «Промінь» розміром 5,06 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі (на місцевості), згідно Сертифікату серії ХР № 004279.

В вищевказані документи містять невідповідність імені довірителя з ім?ям власника сертифіката серії ХР № 004279. Так, в сертифікаті на право на земельну частку (пай) власника зазначено як « ОСОБА_2 ». В той же час довірителя визначено як « ОСОБА_2 ».

Колегія суддів не приймає до уваги наданий позивачем висновок експерта від 05.12.2022 № 056/164, виконаний Українським бюро лінгвістичних експертиз за договором з ОСОБА_1 , як підставу звернення позивача з вимогою про встановлення належності документа, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім?я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з вказаними відомостями у свідоцтві про народження або у паспорті.

Суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_1 не наділений процесуальним правом виступати заявником у справі про встановлення належності сертифіката про право на землю ХР № 004279 ОСОБА_2 , так як він не є особою, відомості про яку помилково зазначені в зазначеному документі.

ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів про те, що до нього перейшло право на земельну частку (пай), яка належить на підставі сертифіката про право на землю ХР № 004279 ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України та ч. 2 ст. 1 Земельного Кодексу України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), є, окрім іншого : посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай).

Наданий ОСОБА_1 договір дарування права на земельну частку (пай) від 01 грудня 2021 року укладений між ним та ОСОБА_3 , яка є представником за довіреністю ОСОБА_2 , не є належним доказом переходу права власності до позивача на земельну частку (пай), так як договір не було посвідчено у встановленому законом порядку.

Згідно зі статтею 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) безоплатно передає другій стороні (обдаровуваному) майно (дарунок) у власність. В результаті посвідчення договору дарування припиняється право власності на предмет дарунку у дарувальника і виникає право власності у обдаровуваної особи.

Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Крім того, відповідно до статті 182 ЦК України, перехід права власності на нерухоме майно до обдаровуваного підлягає державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 55 Закону України «Про нотаріат», договори про відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаражу, земельної ділянки та іншого нерухомого майна посвідчуються за місцезнаходженням цього майна або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін правочину. Як і в разі посвідчення будь-яких угод, оформлюючи договір дарування нерухомого майна нотаріус перевіряє, чи відповідає зміст угоди справжнім намірам сторін, визначає дієздатність фізичних осіб, а також правоздатність та дієздатність юридичних осіб, які беруть участь у правочині.

Укладання правочинів про перехід права власності на нерухоме майно, що підлягають державній реєстрації, відрізняється від інших угод тим, що сторони договору зобов`язані надати нотаріусу документи, які посвідчують право власності на предмет дарунку. Крім того, нотаріус перед посвідченням правочину має здійснити перевірки за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо державної реєстрації прав на це майно в осіб, які його відчужують, щодо відсутності заборони на відчуження цього майна, щодо наявності/відсутності інших речових прав на предмет договору.

Висновок суду щодо відсутності правових підстав для зобов`язання Золочівської селищної ради Харківської області прийняти рішення про виділення ОСОБА_1 земельної частки, колегія суддів вважає вірним. Так як, суд не вправі зобов`язувати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту, адже у разі наявності законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій або прийнятті рішень та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, таке зобов`язання було б втручанням у дискреційні повноваження такого органу.

Прийняття рішення про виділення земельної частки (паю) в натурі є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Надання такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд першої інстанції не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, поданих до суду першої інстанції.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 11 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 18.09.2023.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді В.П. Пікуль

О.О. Панченко