Провадження № 2-во/761/14/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Марінченко Л.В.

за участі:

заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва суду від 20.05.1999 у справі № 2-453,-

в с т а н о в и в:

02.12.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2-453 з посиланням на те, що в ньому була допущена орфографічна описка у написані її прізвища, а саме: замість правильного « ОСОБА_1 » судом зазначено неправильно « ОСОБА_1 », що унеможливлює виконання рішення суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.12.2021 матеріали заяви передані на розгляд судді Сіромашенко Н.В.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 2-453 позов ОСОБА_5 до відповідачів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та третіх осіб I- а Київська державна нотаріальна контора, ІІІ-я Київська нотаріальна контора про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину і про визнання права власності на спадкове майно задоволено частково. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 14.02.1992 ОСОБА_18 і ОСОБА_6 державним: нотаріусом 1-ї Київської державної нотаріальної контори Мінаковою М.М. і зареєстроване за № 7М-4585. Визнано право власності в порядку спадкування: за ОСОБА_6 - на 8/28 (1/4+1/28) частини будинку АДРЕСА_1 ; за ОСОБА_5 - на 1/10 будинку АДРЕСА_1 за заповітом на 1/28 частини цього будинку за законом; за ОСОБА_7 на 1/10 частину будинку АДРЕСА_1 за заповітом і на 1/28 частини цього будинку за законом; за ОСОБА_8 - на 1/10 частину будинку АДРЕСА_1 за заповітом і на 1/28 частини за законом; ОСОБА_2 - на 1/28 частини будинку АДРЕСА_1 за законом; за ОСОБА_1 - на 1/10 частину будинку АДРЕСА_1 за заповітом і на 1/28 частини за законом; за ОСОБА_9 - на 1/10 частину будинку АДРЕСА_1 за заповітом і на 1/28 частини за законом.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала.

Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала дану заяву та просила її задовольнити.

ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, вказала на те, що в рішенні суду, дійсно, було допущено описку в написанні прізвища ОСОБА_1 .

Інші учасники розгляду заяви до судового засідання не з`явилися, сповіщалися належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомляли. Однак, їх неявка не перешкоджає розгляду даної заяви.

Суд, вислухавши учасників розгляду заяви, дослідивши надані матеріали щодо виправлення описки, дійшов наступного висновку.

Відповідно до пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні або ухвалі), суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення його правосудності.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або описками, що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

Виходячи із системного аналізу приписів ЦПК України, описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Опискою слід вважати помилку, що порушує правила граматики, синтаксису, пунктуації, нумерації, які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання.

Виправленню підлягають лише ті описки, що мають істотний характер. До таких належать: написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат і строків, зокрема, у резолютивній частині судового рішення, оскільки будь-яка описка має істотне значення і може ускладнити виконання рішення. Таким чином, описка трактується як явна неточність або незрозуміле формулювання.

За таких обставин, описка у розумінні статті ЦПК України - це випадкова помилка у рішенні, допущена при його викладенні. Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених в судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або виправляє помилки, які мають технічний характер (тобто виникли при виготовленні тексту судового рішення). Отже, виправлення допущених у судовому рішенні, зокрема ухвалі, описок, арифметичних чи технічних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть ухваленого судом рішення.

Судом встановлено, що в рішенні суду від 20.05.1999 у справі № 2-483 допущено описку та невірно зазначено прізвище одного з відповідачів, а саме: замість вірного прізвища « ОСОБА_1 » невірно вказано: « ОСОБА_1 ».

Оцінивши зміст та мотиви поданої заяви про виправлення описки в рішенні суду, у зв`язку з тим, що була допущена описка в рішенні суду, суд вважає, що вона підлягає виправленню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 269 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва суду від 20.05.1999 у справі № 2-453 - задовольнити.

Виправити описку в рішенні Шевченківського районного суду м. Києва від 20.05.1999 у справі № 2-483, зазначивши вірно в рішенні прізвище відповідача « ОСОБА_1 » замість невірно зазначеного « ОСОБА_1 ».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.В. Сіромашенко