Справа №333/4719/23
Провадження №2/333/2468/23
21 вересня 2023 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/4719/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів, -
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посилаючись на те, що вона з відповідачем з 18.01.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який з 07.10.2021 року рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя було розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та одного повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на час звернення до суду. Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 19.08.2022 року стягнуто аліменти з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 02.05.2022 року. Рішення суду про стягнення аліментів відповідачем не виконується належним чином, він не сплачує аліменти на утримання синів. Заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на неповнолітнього ОСОБА_4 за період з 02.05.2022 року по 10.04.2023 року становить - 45 579,19 гривень. Заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів на неповнолітнього ОСОБА_3 за період з 02.05.2022 року по 10.09.2022 становить 15 302,49 гривні.
16 червня 2023 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судовий розгляд.
Позивачка та її представник, будучи повідомленими судом своєчасно та належним чином про час і місце слухання справи, в судове не з`явилися. Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про слухання справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення по справі.
У судові засідання, призначенні на 07.08.2023 року і 21.09.2023 року, відповідач, будучи належним чином повідомленим судом про час і місце розгляду справи, не з`явився і не повідомив суд про причини неявки. Відзиву з приводу поданої позовної заяви від відповідача або інших клопотань до суду не надходило.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з викладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача та відповідача в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Суд, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, прийшов до таких висновків.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 07.10.2021 року шлюб, укладений 18.01.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який було зареєстровано Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №25, розірвано (а.с.11-12).
Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 30.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції у Запорізькій області, сторони є батьками повнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).
Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого 15.08.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.15).
Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого 17.06.2014 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.16).
Судом встановлено, що на даний час діти проживають з матір`ю і знаходяться на її повному утриманні.
Згідно з рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 19.08.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів з ОСОБА_2 задоволено в повному обсязі. Судом вирішено:
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.05.2022 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.05.2022 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 02.05.2022 року.
Згідно розрахунку від 10.04.2023 року заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №70111791 наданого державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Федоренко О.В., боржник ОСОБА_2 , станом на 10.04.2023 року має заборгованість по аліментам на утримання ОСОБА_4 , у сумі 45 579,19 гривень (а.с.19-20).
Згідно розрахунку від 07.04.2023 року заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням №70642974 наданого державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Федоренко О.В., боржник ОСОБА_2 , станом на 07.04.2023 року має заборгованість по аліментам на утримання ОСОБА_3 , у сумі 15 302,49 гривні (а.с.21-22).
Відповідно з довідкою представника позивачки адвоката Харькова В.О., який провів розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на ОСОБА_4 , за період з 02.05.2022 року по 01.04.2023 року, розмір пені складає 71 199,07 гривень, однак в силу ч.1 ст.196 СК України, вказана сума підлягає обмеженню розміром заборгованості, на який нараховується неустойка (пеня), тобто 45 579,19 гривень (а.с.23-24).
Відповідно з довідкою представника позивачки адвоката Харькова В.О., який провів розрахунок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на ОСОБА_3 , за період з 02.05.2022 року по 10.09.2023 року, розмір пені складає 12 312,77 гривень (а.с.25).
Згідно з ч.1 ст.4, ч.1 ст.5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII і набула чинності для України 27 вересня 1991 року) "В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини" (далі за текстом Конвенція).
Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції "Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів".
Відповідно до ст.18 Конвенції "Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини".
Частиною 7 ст.7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини, той з батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджаються аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Цей припис підтверджує факт підвищеного захисту прав дітей. При розгляді справи суди повинні враховувати інтереси дитини, права якої, за будь-яких обставин, мають бути захищені.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Також в нормах ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно з ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавством встановлено розмір пені у розмірі 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць помножити на кількість днів заборгованості та помножити на 1%.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.
Вказаний висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16. Ця правова позиція також підтверджена, відповідно до Постанови КЦС ВС від 09.11.2022 у справі № 754/4461/21 та Постанови КЦС ВС від 27.04.2022 у справі № 496/2457/19.
Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.
Так, в даних правовідносинах матеріалами справи підтверджено, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів, що є підставою для застосування до нього відповідальності за прострочення їх сплати.
Наданий позивачем розрахунок відповідає обставинам справи, відповідачем не спростований і приймається судом при визначенні розміру заборгованості.
При цьому, оскільки сума пені перевищує суму заборгованості зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 , стягненню підлягає 100% відсотків заборгованості, що відповідає змісту статті 196 СК України.
Таким чином надані позивачем докази суд визнає належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки (пені).
В свою чергу відповідачем не надано в судове засідання доказів, які б підтверджували належне виконання ним зобов`язань, які б спростовували суму заборгованості перед позивачем та позовні вимоги взагалі.
Враховуючи викладене, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, а також те, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, виходячи з принципу розумності і справедливості, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами і не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Так як задоволена основна вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.
Керуючись ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.180, 181, 182, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст.10-13, 77-80, 223, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені (неустойки) за прострочення сплати аліментів задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої за адресою ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 02.05.2022 року по 01.04.2023 року (включно) у розмірі 45 579 (сорок п`ять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 19 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрованої за адресою ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 02.05.2022 року по 10.09.2023 року (включно) у розмірі 12 312 (дванадцять тисяч триста дванадцять) гривень 77 копійок.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого за адресою ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір на користь держави в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше двох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду позивачем подається через Комунарський районний суд м. Запоріжжя до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 21 вересня 2023 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя С.С. Тучков