Єдиний унікальний номер 341/1793/23
Номер провадження 2-о/341/110/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м.Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області, у складі:

головуючого судді Куценка М.О.

за участі секретаря судового засідання: Сегін І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Галичі Івано-Франківської області, в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Галицька міська рада Івано-Франківської області, про встановлення фактів, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною заявою.

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 матір заявника померла. На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На випадок смерті залишила заповіт, яким заповіла заявнику все належне їй майно. Він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. Спадщину заявник фактично прийняв, оскільки фактично постійно проживав разом зі своєю матір`ю до дня смерті. Заявник звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, оскільки він не зміг підтвердити факт постійного проживання його матері разом з ним на час її смерті, також нотаріус попередила його, що є розбіжність у зазначенні прізвища матері у свідоцтві про його народження та у свідоцтві про смерть.

Встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини за заповітом тому заявник звернувся до суду.

Ухвалою судді Галицького районного суду від 17 серпня 2023 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження, та справа призначена до розгляду по суті.

У судове засідання учасники справи не з`явилась.

Заявник - ОСОБА_1 через канцелярію суду подав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі (а.с.28).

Заінтересована особа: Галицька міська рада скерувала на адресу суду заяву, в якій просила проводити розгляд вказаної справи у відсутності представника Галицької міської ради та проти задоволення заявлених вимог не заперечують (а.с.26).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

У відповідності до ст.ст. 13, 82 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника - ОСОБА_2 . Однак в документах, що підтверджують їх родинні зв`язки, допущені помилки, а саме в свідоцтві про смерть прізвище матері зазначено як « ОСОБА_3 », а у свідоцтві про народження заявника прізвище матері зазначено як « ОСОБА_4 » (а.с.8,10).

Відповідно до Рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 23.06.2011 р. встановлено факт, що ОСОБА_2 є дружиною ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на спадкове нерухоме майно - житловий будинок та господарські споруди, інвентаризаційною вартістю 159401 грн., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно Витягу про державну реєстрацію прав - власником домоволодіння на підставі рішення суду є ОСОБА_2 (а.с.12).

Заповітом посвідченим Виконавчим комітетом Демешківської сільської ради Галицького району ві 06.10.2009 року, номер за реєстром 36, ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 . Відповідно до довідки виданої Демешківським старостинським округом №5 Галицької міської ради заповіт від імені ОСОБА_2 не змінювався і не скасовувався (а.с.7,15).

Постановою державного нотаріуса Кіщук Л.В. заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неподанням підтвердження проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та неможливістю встановити родинний зв`язок спадкоємця зі спадкодавцем (а.с.13).

Відповідно до Довідки виданої Демешківським старостинським округом №5 Галицької міської ради про те, що на момент смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею за вище вказаною адресою проживав ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Відповідно до Довідки виданої Демешківським старостинським округом №5 Галицької міської ради про те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 доводиться ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 матір`ю (а.с.16).

Відповідно до Довідки виданої Демешківським старостинським округом №5 Галицької міської ради про те, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 записана матір`ю у свідоцтві про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та є однією і тією ж особою (а.с.17).

Згідно Акту про фактичне проживання особи без реєстрації від 01.04.2023 року ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею з 2015 року постійно проживав за вище вказаною адресою - її син ОСОБА_1 , без реєстрації місця проживання (а.с.15).

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади від 15.08.23 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином з наданих суду доказів вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є матір`ю та сином.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Саттями 2,3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою їх обмеження.

З огляду на положення наведеної норми Закону, Верховний Суд у справі № 404/2163/16-ц від 04.07.2018 року виклав свою позицію, згідно якої: відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, вказавши, що відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця не є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Як зазначено у ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином особа, яка проживала разом із спадкодавцем на час його смерті без місця реєстрації має право у судовому порядку встановити факт постійного проживання із спадкодавцем на момент його смерті.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Пленуму Верховного Суду України від 21.02.2018 року по цивільній справі №317/2329/15-ц та від 28.02.2018 року по цивільній справі № 633/344/16-ц.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом, зокрема згідно з ч. 2 вказаної статті у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Абзацом 2 вказаного пункту Постанови визначено, що наведений у ст. 273 ЦПК (на даний час ст. 315 ЦПК) перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавицею - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується наданими та дослідженими доказами, а тому суд вважає вимоги викладені в заяві обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 76-81, 293, 294, 315-319, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Галицька міська рада Івано-Франківської області, про встановлення фактів, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення - родинних відносин між фізичними особами, а саме: що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини разом із спадкодавицею - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням вимог п.3 Розділу ХIІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Згідно п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні Положення» ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 25.09.2023 року.

СуддяМихайло КУЦЕНКО