Справа №351/1634/23
Номер провадження №2/351/561/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Калиновського М.М.,

з участю: секретаря - Равлюк М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом адвоката Фармуги В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 до Заболотівської селищної ради про визнання права власності на земельну частку(пай), -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Фармуга В.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Заболотівської селищної ради про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 працювала в колгоспі ім. Л. Українки з 04 серпня 1988 року по 23 грудня 1999 року та відповідно мала законне право на одержання земельної частки (паю), як член цього сільського господарства. В процесі роздержавлення земель КСП "Прут" с. Іллінці Снятинського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 було передано у приватну власність земельну ділянку в розмірі /1.38/ 34.50 земельної частки без визначення місцевості та видано Сертифікат про право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки Серія НОМЕР_3.

Однак, виділити і передати у приватну власність земельну ділянку в розмірі /1.38/ 34.50 умовних кадастрових гектарів на території Іллінецької сільської ради Снятинського району, в межах середньої земельної частки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відмовлено, у зв`язку із відсутністю в органі місцевого самоврядування проектної документації роздержавлення земель КСП "Прут" та державного акта на право колективної власності на землю із списком громадян.

Позивачка змушена звернутися до суду задля визнання за нею права на земельну частку (пай) в розмірі /1.38/ 34,50 умовних кадастрових гектарів, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заболотівської селищної ради Коломийського району, відповідоно до сертифіката НОМЕР_3 на право приватної власності на землю в межах середньої частки, виданого на підставі рішення Іллінецької сільської ради народних депутатів від 20.02.1996р. №11 та зареєстрованого у Книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за №694.

Представник позивача та позивач ОСОБА_1 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача Заболотівської селищної ради подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнали повністю.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.

Перевіривши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоводенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки Серії НОМЕР_3, на підставі рішення Іллінецької сільської Ради народних депутатів від 20.02.1996р. №11 отримала в приватну власність земельну ділянку в розмірі /1.38 34.50 умовних кадастрових гектарів на території Іллінецької сільскої ради.

Рішенням Іллінецької сільської ради народних депутатів від 20.02.1996р. "Про передачу земель призначених для ведення товарного сільськогосподасрького виробництва у власність", пунктом 3 передбачено видати громадянам, які працюють в с/г і пенсіонерам, які раніше працювали в сільському господарстві, а також працівникам соціальної сфери, які працюють в даний час і пенсіонерам з цієї категорії, якщо вищевказані категорії громадян приписані і проживають на території Іллінецької сільсокї ради народних депутатів, що включені до списку, сертифікати на право приватної влансості на землю в межах середньої земельної частки та зареєструвати їх в книзі записів реєстрації сертифікатів.

Відповідно до Архівного витягу з рішення одинадцятої сесії, другого демократичного скликання Іллінецької сільської ради від 20.02.1996р., у списках громадян с. Іллінці на роздержавлення земель КСП "Прут" на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки, ОСОБА_1 значиться під номером 508.

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) працювала в колгоспі ім.Л. Українки з 04.08.1988 по 23.12.1999 рік.

Згідно із Указом Президента України від 08.08.95 року № 720/95-4 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільгосппідприємствам і організаціям» - право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.08.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно вимогам статті 3 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних паїв» підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи РДА.

Як вбачається з приписів чинного законодавства право власності на землю гарантується (ст. 14 Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України.

Відповідно до ст. 2 та ст. 3 Указу Президента України від 10 листопада 1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. Установити, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Ст. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» 3 720/95 від 08.08.95 року передбачено, що при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Пунктом 24 вказаної постанови Пленуму Верховного суду України член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікатна право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

За частинами 1, 3ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування передбачених законом способів.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013 року зазначено, що земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті2,5 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року N 899-ІV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документом, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У відповідності до норм ст. ст. 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вона має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Ухвалою ВССУ від 27.08.2014 р. по справі № 6-12823св14 право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання с/г підприємством державного акта про право колективної власності, в якому ця особа вказана як така, що має право на земельну частку (пай). Це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром /1,38/ 34,50 умовних кадастрових гектарів, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заболотівської селищної ради Коломийського району, відповідоно до сертифіката НОМЕР_3 на право приватної власності на землю в межах середньої частки, виданого на підставі рішення Іллінецької сільської ради народних депутатів від 20.02.1996р. №11 та зареєстрованого у Книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за №694.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12, 76-83, 263-265 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), жителькою АДРЕСА_1 право на земельну частку (пай) розміром /1,38/ 34,50 умовних кадастрових гектарів, призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Заболотівської селищної ради Коломийського району, відповідоно до сертифіката НОМЕР_3 на право приватної власності на землю в межах середньої частки, виданого на підставі рішення Іллінецької сільської ради народних депутатів від 20.02.1996р. №11 та зареєстрованого у Книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за №694.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Михайло КАЛИНОВСЬКИЙ