Ухвала

18 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 331/2152/21

провадження № 61-13006ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Кошліченко Ніна Валеріївна, на постанову Запорізького апеляційного суду від 18 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство

з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя»,

про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є власником квартири

АДРЕСА_1 .

04 травня 2018 року квартиру позивача було затоплено.

Комісія ТОВ «Місто для людей» перевірила факт залиття квартири та склала акт від 04 травня 2018 року, відповідно до якого залиття квартири відбулося з вини мешканця квартири АДРЕСА_2 , внаслідок зірвання гнучкого шлангу на підключенні бачка унітазу до внутрішньоквартирної розводки холодного водопостачання ХВП, який раніше був встановлений мешканцем самостійно.

Згідно з висновком експерта за результатами експертного будівельно-технічного дослідження від 23 квітня 2021 року № 406-21 вартість проведення ремонту квартири позивача становить 44 642,50 грн, вартість завданої майнової шкоди - 30 392,38 грн.

Крім того, внаслідок залиття квартири ОСОБА_2 завдано моральної шкоди, яка виразилась у душевних стражданнях та негативних емоціях, переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливістю належним чином користування ним, яку останній оцінив у 14 500 грн.

Оскільки відповідачка добровільно відшкодовувати матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, не бажає,

ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири, у розмірі 75 034,88 грн, та моральну шкоду - 14 500 грн.

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя заочним рішенням від 18 жовтня 2021 року (у складі судді Світлицької В. М.) позов ОСОБА_2 задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у розмірі 75 034,88 грн.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18 жовтня

2021 року.

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя ухвалою від 08 лютого 2022 року поновив ОСОБА_1 строк для подачі заяви про скасування заочного рішення. Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18 жовтня 2021 року задовольнив. Заочне рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18 жовтня 2021 року скасував. Призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя ухвалою від 15 вересня

2022 року залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (далі - ТОВ «Місто для людей Запоріжжя»).

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя рішенням від 10 травня

2023 року (у складі судді Світлицької В. М.) у задоволенні позову

ОСОБА_2 відмовив.

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя додатковим рішенням

від 19 травня 2023 року (у складі судді Світлицької В. М.) заяву

ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. Стягнув

з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі

496,20 грн. В іншій частині заяви відмовив.

Запорізький апеляційний суд постановою від 18 липня 2023 року (у складі колегії суддів: Дашковської А. В., Кримської О. М., Кочеткової І. В.) рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 10 травня 2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позов ОСОБА_2 задовольнив частково.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , у відшкодування матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири, 47 086,82 грн.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди внаслідок залиття квартири 5 000 грн.

Додаткове рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя

від 19 травня 2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовив.

29 серпня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Кошліченко Н. В., звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою

на постанову Запорізького апеляційного суду від 18 липня 2023 року, в якій заявниця просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року

у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала,

що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права

на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини

і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень

resjudicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя ухвалою від 14 червня 2021 року справу № 331/2152/21 визнав малозначною та призначив до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 10 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Предметом позову у цій справі є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. При цьому позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі. Тобто ціна позову у загальному розмірі становить 89 534,88 грн, яка станом на 01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином

(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

Отже, зазначена справа на підставі вимог закону відноситься

до малозначних і окремого визнання її такою не потребує.

При цьому, Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну та предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК Українивизначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню,

у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження не підлягає окремому розгляду клопотання заявниці про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389,

394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокатеса Кошліченко Ніна Валеріївна, на постанову Запорізького апеляційного суду від 18 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. О. Карпенко

В. В. Сердюк