У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2023 року Суддя Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, Державного Підприємства «СЕТАМ», Держави України в особі Державної Казначейської служби України, ОСОБА_2 , треті особи: старший державний виконавець Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції Гусак О.М., старший державний виконавець Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції Веселуха Ю.В. про захист прав споживачів, скасування протоколу проведення електронних торгів, розірвання договору купівлі-продажу у формі акта державного виконавця про проведені електронні торги, стягнення грошових коштів, три відсотки річних, інфляційних втрат та відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, скасування протоколу проведення електронних торгів, розірвання договору купівлі-продажу у формі акта державного виконавця про проведені електронні торги, стягнення грошових коштів, три відсотки річних, інфляційних втрат та відшкодування шкоди.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2023 року, вказану справу передано на розгляд судді Деснянського районного суду м. Києва Буша Н.Д.

Вирішуючи питання про відкриття провадження судом встановлено наступне.

Позивач в позовній заві посилається на те, що 17 травня 2021 року він взяв участь у електронних торгах, які проводилися ДП «СЕТАМ», сплативши йому на рахунок гарантійний внесок у розмірі 3 310,58 грн. по лоту №477275 за конфісковане майно - дизельне пальне в кількості 6300 літрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зробивши найвищу ставку за вказаний лот, позивач став переможцем електронних торгів, про що був складений протокол проведення електронних торгів №538998 від 17 травня 2021 року, але в подальшому зі сторони відповідачів були порушені права позивача, на які він посилається в позовній заяві.

Позивач звертається до Деснянського районного суду м. Києва на підставі ч. 5 ст. 28 ЦПК України, посилаючись на норму, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Позивач зареєстрований у Деснянському районі м. Києва, а тому зазначає, що має альтернативу вибору підсудності і звертається з даним позовом саме до Деснянського районного суду м. Києва.

Відповідно до ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом від 12 травня 1991 р. № 1023-XII "Про захист прав споживачів". Цим Законом встановлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно ст.1 ч.1 п.22 Закону № 1023-ХІІ споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Ураховуючи зазначене, судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб - споживачів товарів, робіт і послуг.

Таким чином, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Відповідно до відповіді №236832 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді Буша Н.Д., позивач ОСОБА_1 з 29.01.2013 року зареєстрований як ФОП, види економічної діяльності: технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний), роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах.

Таким чином, суд вважає, що позивач 21.09.2023 року діяв не від імені фізичної особи, а діяв від імені свого підприємства як ФОП, тим більше, позивачем в якості доказів не долучено до позовної заяви копій квитанцій щодо перерахунку коштів на придбання дизельного пального, з приводу якого виник спір.

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 р. № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» звернуто увагу судів на те, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).

А відтак, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ч.5 ст. 28, 175-177 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Крім того, застосування Закону України «Про захист Прав споживача» до правовідносин, можливе лише в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови, процедури виконання договору, тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають інші правовідносини.

Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачами і виробниками, виконавцями, продавцями під час продажу товарів (виконанні робіт, наданні послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Тобто, права особи як споживача охоплюються і мають місце на стадії придбання, замовлення, використання або реалізації наміру придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, а коли така продукція вже придбана, замовлена або використовується, то діють правила і норми відповідних договірних правовідносин.

Виходячи з юридичного визначення поняття споживача, позивач не відповідає його критеріям, передбаченим в п. 22 ч.1 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів», а відповідно не є споживачем в розумінні вказаного вище Закону.

Таким чином, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню Закон України «Про захист прав споживачів», оскільки в заявленому позові позивач виступає не як споживач і позов подано не на захист його особистих прав як споживача, а позов пов`язаний з його підприємницькою діяльністю, а також спірні відносини існують після укладення відповідних договорів (проведення електронних торгів).

Отже, між ОСОБА_1 та відповідачами виник спір, який не стосується захисту прав споживача.

Одним з відповідачів по справі є Ковельський відділ державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, юридична адреса: Волинська область, м. Ковель, вул. Устима Кармелюка, 4, Україна, 45000.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

З урахуванням наведеного вище, позовна заява підсудна Ковельському міськрайонному суду Волинської області, як суду за місцезнаходженням відповідача юридичної особи.

Частиною 9 ст.187 ЦПК України передбачено, що в разі, якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 1ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Згідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п.1 ст.6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Крім того, недотримання правил територіальної юрисдикції (підсудності) є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю (ч. 1 ст. 378 ЦПК України).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що дана справа не підсудна Деснянському районному суду м. Києва, у зв`язку з чим її необхідно передати за підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Вінницької області.

Керуючись: ст.ст. 28, 31, 32 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного Міжрегіонального управління Міністерства Юстиції, Державного Підприємства «СЕТАМ», Держави України в особі Державної Казначейської служби України, ОСОБА_2 , треті особи: старший державний виконавець Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції Гусак О.М., старший державний виконавець Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції Веселуха Ю.В. про захист прав споживачів, скасування протоколу проведення електронних торгів, розірвання договору купівлі-продажу у формі акта державного виконавця про проведені електронні торги, стягнення грошових коштів, три відсотки річних, інфляційних втрат та відшкодування шкоди - направити за підсудністю до Ковельського міськрайонного суду Вінницької області (вулиця Незалежності, 15, Ковель, Волинська область, 45000).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала складена та підписана 18.09.2023 року.

Суддя Н.Д.Буша