Житомирський апеляційний суд
Справа №760/9939/22 Головуючий у 1-й інст. Недашківська Л.А.
Категорія 72 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О. Ю. суддів Григорусь Н.Й.

Борисюка Р.М.

при секретарі Чішман А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №760/9939/22

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: орган опіки та піклування - Солом`янська районна у Києві державна адміністрація) про позбавлення батьківських прав

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Недашківської Л.А. у м.Коростень,

встановив:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про позбавлення колишньої дружини ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позову зазначив, що розпорядженням Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації №312 від 16.03.2020 місце проживання ОСОБА_3 визначено з ним. Мати дитини злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: не цікавиться станом здоров`я дитини, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, не бере участі в її вихованні, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення і ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обов`язків, зловживає спиртними напоями, не цікавиться станом здоров`я дитини, не бере участі у її вихованні, не допомагає матеріально, має заборгованість по аліментах. Вказує на те, що довів ці обставини в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони з 14.06.2014 по 17.02.2021 перебували в зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Розпорядженням Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації №312 від 16.03.2020 визначено місце проживання малолітньої ОСОБА_3 з батьком, ОСОБА_1 .

В характеристиках на дитину, наданих закладами дошкільної та шкільної освіти, які відвідувала ОСОБА_3 , зазначено, що вихованням дитини займається виключно батько.

Згідно висновку органу опіки та піклування - Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації від 05 грудня 2022 року недоцільно позбавляти ОСОБА_2 батьківських прав. Із змісту висновку вбачається, ОСОБА_4 в поясненнях на адресу служби у справах дітей категорично заперечила проти позбавлення її батьківських прав, повідомила, що ОСОБА_1 перешкоджає їй у спілкуванні з донькою, забороняє телефонувати дитині. За інформацією Солом`янського районного в м.Києві центру соціальних служб від 28.11.2022 ОСОБА_3 висловлює позитивне емоційне ставлення до матері і сум через її відсутність поряд.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як роз`яснено у п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст.166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів винної поведінки відповідача, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, аморального способу життя та зловживання алкогольними напоями.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок, що сам факт наявності заборгованості по аліментах та невідвідування відповідачем навчальних закладів, не може бути розцінений як ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов`язків, а тому відсутні підстави для застосування до відповідачки крайнього заходу впливу - позбавлення батьківських прав. З урахуванням сталої практики Європейського суду з прав людини, мотивованого висновку органу опіки та піклування, характеру поведінки відповідачки, яка категорично заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, бажання брати участь у вихованні дитини, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Суд обґрунтовано пов`язав випадки невиконання відповідачкою своїх обов`язків по вихованню дитини із фактом особистих неприязних відносин між сторонами.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Рішення ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права і залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 травня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: