Справа № 645/4979/23
Провадження № 2-н/645/806/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року місто Харків

Суддя Фрунзенського районного суду міста Харкова Іващенко С.О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВГАЗ ЗБУТ " про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

в с т а н о в и в:

Представник ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.12.2021 року по 30.04.2022 року в розмірі 4482 грн. 43 коп., а також судовий збір в сумі 268,40 грн..

Розглянувши надані матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність передачі заяви про видачу судового наказу за підсудністю.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до ст. 162 ЦПК України - заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України - позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 20.09.2023 року, отриманої судом в порядку ч. 4 ст. 165 ЦПК України, боржник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що за адміністративно-територіальним поділом відноситься до території Салтівського (Московського) району м. Харкова та на території Немишлянського (Фрунзенського) району м. Харкова боржник зареєстрованою не значиться.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної її частини.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Як роз`яснено в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об`єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності. До нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це - позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті364,367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті370,372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Така ж правова позиція, викладена й у постанові Касаційного цивільного суд у складі Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути заборгованість за спожитий природний газ, який надавався за адресою: м. Харків, Буковинська, 3, що територіально знаходиться в Немишлянському районі м. Харкова та відноситься до територіальної підсудності Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Предметом позову у цій справі є зобов`язання, які випливають за надання послуг за спожитий природний газ. Такі послуги надаються за місцем перебування нерухомого майна.

Проте, суду не надано доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_1 є власником (співвласником) приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , або доказів, які б свідчили про обов`язок боржника утримувати вказане житлове приміщення.

Відповідно до ч. 8 ст. 165 ЦПК України якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника юридичної особи або фізичної особи підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

З огляду на вищевикладене суддя приходить до висновку про необхідність передання вищевказаної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газдо Московського районного суду м. Харкова.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 165, 259-260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, направити за підсудністю до Московського районного суду м. Харкова.

Передача справи на розгляд іншого суду за підсудністю здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://fr.hr.court.gov.ua. на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Повний текст ухвали складено 20.09.2023 року.

Суддя С.О. Іващенко