СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/13417/23

пр. № 2/759/4155/23

18 вересня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши у спрощенному позовному провадженні без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів , суд -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023року позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.04.2021 року позивач, позичив ОСОБА_2 170 000, 00 грн. строком до 08.08.2021 року зі сплатою процентів в розмірі 4 200, 00 грн. в місяць.

На підтвердження укладеного договору позики відповідач видав позивачу розписку про отримання 170,00 грн.

В установлений строк відповідач боргу не повернув.

Таким чином, загальна сума заборгованості, з урахуванням процентів, індексу інфляції та трьох процентів річних, що підлягає сплаті відповідачем позивачу, складає 347 347 грн. 40 коп. в тому числі: основна заборгованість - 170 000, 00 грн.; проценти- 107 000,00 грн.; інфляційні нарахування - 60 690, 00 грн.; три проценти річних - 9 657, 40 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.07.2023року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив (а.с.11).

Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач та/або позивач до суду не подавали.

Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15.04.2021 року позивач, позичив ОСОБА_2 170 000, 00 грн. строком до 08.08.2021 року зі сплатою процентів в розмірі 4 200, 00 грн. в місяць та на підтвердження укладеного договору позики відповідач видав позивачу розписку про отримання 170,000 грн.(ас.5).

Судом встановлено, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, не повернув позику ані в установлений договором термін, ані в подальшому.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми або визначеної кількості речей.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 02.07.2014 року у справі №6-79цс14, застосування якої є обов`язковим в силу ст. 370-1 ЦПК України, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

У вказаній постанові Верховний Суд України також зазначив, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг.

Отже, у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. Для цього, з метою правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики, виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, які звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач у визначені договором позики строки не повернув в повному обсязі суму позики, вимоги позивача щодо повернення суми позики є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що з відповідача підлягає стягненню проценти за користування грошовими коштами в розмірі 107 000,00 грн.; інфляційні нарахування в розмірі 60 690, 00 грн.; три проценти річних в розмірі9 657, 40 грн.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто відповідно до чинного законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України. Із аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці, на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім того, в порядку ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 3473 грн.47 коп.(в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).

На підставі вище викладеного, керуючись вимогами, ст. ст. 625, 1047, 1049, 1050 ЦК України; 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , заборгованість по договору позики в сумі 170 000,00 грн;

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , проценти за користування грошовими коштами в сумі 107 000, 00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , інфляційні нарахування в сумі 60 690, 00 грн;

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , три проценти річних в сумі 9 657, 40 грн;

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ,(судовий збір в розмірі 3473грн. 47коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте Святошинським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://sv.ki.court.gov.ua.

Суддя: Л.М. Шум