Ухвала

21 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 752/9886/16

провадження № 61-13381ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський електровагоноремонтний завод» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2023 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Київський електровагоноремонтний завод» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законним представником якої є ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про припинення договору безоплатного користування житловим приміщенням та виселення,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ПрАТ «Київський електровагоноремонтний завод» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2023 року в указаній справі.

В касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, в обґрунтування якого посилається на те, що копію оскаржуваної постанови отримав 14 серпня 2023 року, в зв`язку з чим вважає, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Відповідно до вимог статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови складений 09 серпня 2023 року. Останній день строку на касаційне оскарження припав на 08 вересня 2023 року. Касаційна скарга подана 11 вересня 2023 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

З доданих до скарги документів суд встановив, що копію постанови Київський апеляційний суд направив учаснику справи 11 серпня 2023 року, що підтверджується копією супровідного листа. За таких обставин колегія судді дійшла висновку про те, що строк на касаційне оскарження був пропущений з поважних причин, а тому заява про поновлення строку є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає встановленим законом вимогам.

Касаційна скарга за формою та змістом не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Отже, оформлюючи касаційну скаргу, особа має зазначати, з застосуванням якої (яких) норм(и) права не погоджується та нормативно-правове обґрунтування такої незгоди відповідно до підстав касаційного оскарження.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Водночас, касаційна скарга містить посилання на правові висновки Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, що може слугувати підставою касаційного оскарження передбаченою пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, а також зауваження заявника щодо ненадання судами попередніх інстанцій належної правової оцінки обставинам, що мають значення для справи, та вимогу заявника про направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції після скасування судових рішень судів попередніх інстанцій, що може слугувати передбаченою пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставою касаційного оскарження та наслідком касаційного перегляду судових рішень за цією підставою.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги неможливо чітко встановити підставу(и) касаційного оскарження та її (їх) нормативно-правове обґрунтування, на підставі яких заявник бажає оскаржувати судові рішення у касаційному порядку.

Інші доводи касаційної скарги зводяться до викладення суб`єктивних міркувань та оцінки обставин та доказів у справі, порядку її вирішення, що не є належним виконанням вимог пункту 5 частин другої статті 389 ЦПК України.

За таких обставин заявнику для усунення вказаного недоліку належить надати до суду нову редакцію касаційної скарги та її копій відповідно до кількості учасників справи з зазначенням підстав касаційного оскарження та їх нормативно-правового обґрунтування з врахуванням вимог цієї ухвали.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та в контексті вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Київський електровагоноремонтний завод» про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити Приватному акціонерному товариству «Київський електровагоноремонтний завод» строк на касаційне оскарження рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 26 липня 2023 року.

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київський електровагоноремонтний завод» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 30 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 липня 2023 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров