Справа № 342/669/23
Провадження № 2/342/367/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.,

за участю представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 ,

представника відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_3 , представником якої є адвокат Маланчук Михайло Ілліч, до ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Паньків Василь Дмитрович до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 , представником якої є адвокат Маланчук Михайло Ілліч, звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 , жителя АДРЕСА_2 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що належали колишньому колгоспному двору, де головою двору була ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 , в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкодавець), син ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_3 (час до якого існували колгоспні двори) проживали в житловому будинку по АДРЕСА_3 (вулиця Шевченка не перейменована), про що стверджується довідкою Тишківського старостинського округу №21-148 від 15.06.2023року. У власності двору був житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Головою двору була ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 81 років померла спадкодавець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1., що стверджується свідоцтвом про смерть, складеним виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городегнківського району Івано-Франквської області НОМЕР_1 від 07.09.2020. На час смерті ОСОБА_5 , з нею в АДРЕСА_3 , проживали: внучка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , правнучка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та правнук - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Спадкодавець усе своє майно нікому не заповідала. Після смерті спадкодавця, в позивача відкрилася спадщина на належне її майно і виникло право на спадкування за законом. Спадковим майном залишився житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 , вартість майна становить в сумі 146850 грн., що підтверджується Звітом про вартість житлового будинку з надвірними спорудами. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в заставі або під арештом не перебував і не перебуває, побудований у встановленому законом порядку. В дворі самовільно збудованих будівель не має. Спору за вказане вище майно теж немає. Брат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на житловий будинок і господарські будівлі та споруди не претендує, в нотаріальну контору щодо спадкування цього майна, не звертався. Інших претендентів на майно в спадкодавця не має. Згідно довідки Тишківського старостинського округу № 21 від 16.01.2023, за вказаним домогосподарством числиться земельна ділянка площею 0,16 га. Оформити спадкування позивач не може, так як житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав на праві власності колишнього колгоспного двору без виділення часток. Постановою приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. відмовлено позивачу у вчинені нотаріальних дій, щодо видачі свідоцтва на право на спадщину за законом так, як житловий будинок, господарські будівлі та споруди належали на право власності колишнього колгоспного двору. Технічним паспортом, випискою з інвентаризаційних матеріалів та звітом про оцінку житлового будинку стверджено, що вказане домоволодіння побудовано в 1973/1990 роках і складається із: а) житлового будинку ; б) літньої кухні; в) сараю; г) сараю; з)комори и) навісу; і) навісу; ї) сараю; ж)вбиральні; №1 криниці №2/5 огорожі; та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Станом на 31.12.2012 в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації житловий будинок під реєстром №408 зареєстрований за головою колгоспного двору - ОСОБА_5 , на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради № 141 від 09.08.1989.

15 червня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Паньків Василь Дмитрович до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що мама ОСОБА_4 - ОСОБА_5 була головою колгоспного двору, у приватній власності якої був жилий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на жилий будинок датоване 25.12.1989, яке видане на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради за № 141. Відповідно до довідки Тишківського старостинського округу Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області в господарстві за адресою: АДРЕСА_3 на час дії колгоспного двору були зареєстровані та проживали: голова колгоспного двору - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - син. Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/2 частці кожного. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію Закон України «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р. позивачу - ОСОБА_4 , належало право власності на 1/2 частку майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратив право на частку в його майні. Таким чином, виходячи із аналізу вищезазначених норм Цивільного кодексу України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , має право на 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 15 серпня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Паньків Василь Дмитрович до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку житлового будинку в порядку спадкування за законом (справа №342/964/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_3 , представником якої є адвокат Маланчук Михайло Ілліч, до ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за законом (справа № 342/669/23), присвоєно об`єднаній справі № 342/669/23.

17 серпня 2023 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м.Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

В судове засідання 20.09.2023 позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 та відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 не з`явилися.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 - адвокат Маланчук Михайло Ілліч в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовільнити.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_4 до суду подав заяву, в якій просив судовий розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги у поданій ним зустрічній позовній заяві підтримує у повному обсязі та просить позов задовільнити.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 - адвокат Паньків В.Д. в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовільнити та визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_3 .

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як слідує із копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25 грудня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 141 від 09 серпня 1989 року, в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями і спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 . Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_5 та записаний в реєстрову книгу за реєстровим №408 від 25.12.1989.

Згідно архівних даних станом на 31.12.2012 р. в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності на майно по АДРЕСА_3 зареєстровано в реєстровій книзі під реєстровим № 408 за головою колгоспного двору ОСОБА_5 , форма власності - приватна, частка - 1, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 25.12.1989 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 141 від 09.08.1989 р., що доводиться випискою з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 10895 від 17.04.2023.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 337421427 від 29.06.2023 слідує, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_3 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

За господарством в АДРЕСА_3 (зміни вулиці не було) закріплено земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,16 га, яку згідно рішення сесії від 09.12.1993 року було передано у приватну власність ОСОБА_5 , що стверджується копією довідки № 21 від 16.01.2023, виданою Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_3 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1973 р., господарські будівлі та споруди - в 1973, 1978, 1980, 1990 та 2012 роках.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 75 від 01.05.2023, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_3 станом на 03.05.2023 становить - 146850 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Як слідує із ксерокопії по господарської книги та копії довідки № 21-148-А від 05.06.2023, наданих Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради, в господарстві за адресою: АДРЕСА_3 , суспільна група господарства - «колгосп.» проживали:

-за 1986-1990: ОСОБА_5 , голова сім`ї, ІНФОРМАЦІЯ_1., ОСОБА_4 , син, ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце роботи - колгосп Леніна, шофер, ОСОБА_3 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_10 , вибула 07.08.1984 р.;

-за 1991-1995: ОСОБА_5 , голова сім`ї, ОСОБА_4 , син, ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце роботи - колгосп ім. Шевченка, шофер, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9., внучка.

Станом на 15.04.1991 в житловому будинку (колгоспному дворі) в АДРЕСА_3 (зміни вулиці не було) були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1., голова сім`ї, голова колгоспного двору, ОСОБА_4 , син, ІНФОРМАЦІЯ_8 , що доводиться копією довідки № 21-148 від 05.06.2023, виданою Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який проживав до 20.10.1998 по АДРЕСА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , являється однією і тією самою особою, що стверджується копією довідки № 21-241 від 11.09.2023, виданою Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_3 на праві спільної часткової власності належала по частині колишнім членам колгоспного дворуОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України).

За життя, 23.07.2019 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області склала заповіт, що зареєстровано в реєстрі за № 57, за яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі, що їй належатиме на день смерті і на що вона за Законом матиме право і в тому числі житловий будинок в АДРЕСА_3 , заповіла своїй внучці - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жительці с. Тишківці.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 років в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, про що 07 вересня 2020 року складено відповідний актовий запис № 18, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого 07 вересня 2020 року виконавчим комітетом Тишківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На день смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_3 , разом із нею були зареєстровані: внучка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , правнучка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , правнук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що стверджується копією довідки № 21-149 від 05.06.2023, виданою Тишківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1273 ЦК України).

Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Про те, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є дочкою ОСОБА_11 та ОСОБА_5 доводиться копіями: свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 04.03.1966, свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 від 02.02.1985.

Приватний нотаріус Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., на виконання ухвали суду, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 25/2021 (номер у Спадковому реєстрі № 67192223), заведену після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якої вбачається, що спадщину прийняла спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ,яка 11 лютого 2021 року (протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України) подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 25.02.2021 (протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України) подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 .

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину після її смерті, є її дочка ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

До складу спадщини ОСОБА_5 входить 1/2 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_3 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

При зверненні ОСОБА_3 до приватного нотаріусу Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 на житловий будинок з господарськими будівлями та споруди АДРЕСА_3 , нотаріус відмовила у зв`язку з тим, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, та частка померлої конкретно не визначена, що доводиться копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2021.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_3 , належав до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_5 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по 1/2 кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняла спадкоємець першої черги за законом - ОСОБА_3 .

Через реєстрацію житлового будинку як колгоспного двору, позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_3 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_3 , успадковану після смерті матері ОСОБА_5 . В іншій частині позовуОСОБА_3 відмовити;

- зустрічний позов ОСОБА_4 підлягає до задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_3 ,що належав до колгоспного двору, членом якого він був.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1273-1274, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_3 .

В іншій частині позовуОСОБА_3 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Зареєстроване місце проживання позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_4 - АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 25.09.2023.

Суддя: Федів Л. М.