печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2023 р. суддя Печерського районного суду м. Києва Бусик ОЛ., перевіривши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В :

06 вересня 2023 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява, 07 вересня 2023 року визначено суддю для розгляду справи та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі судді згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді від 11 вересня 2023 року заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без руху. Надано заявнику строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

18 вересня 2023 року від представника заявника ОСОБА_2 надійшла заява про усунення недоліків.

Вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, разом з долученими до неї доказами, суддя приходить до наступних висновків.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 Цивільного процесуального кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За змістом пункту 5 частини другої статті 293, частини другої статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Такий правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 320/948/18.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо їх встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Заявник, звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту що має юридичне значення ,посилається на наступні обставини.

12.10.2001 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В.

Відповідно до умов п. 1 Договору ОСОБА_3 продав, а заявник купив належні продавцю нежитлові приміщення, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

При оформленні правочину нотаріус Пестич Л.В. повідомив заявнику, що не зможе прописати у Договорі термін «нежитлова будівля», оскільки у правовстановлюючих документах ОСОБА_3 на право власності на об`єкт нерухомості зазначається, що йому належать саме «Нежитлові будівлі».

Відповідно до постанови КМУ від 28 жовтня 2004 р. N 1442 «Про затвердження Національного стандарту N 2 "Оцінка нерухомого майна":

будівлі - земельні поліпшення, в яких розташовані приміщення, призначені для перебування людини, розміщення рухомого майна, збереження матеріальних цінностей, здійснення виробництва тощо;

приміщення - частина внутрішнього об`єму будівлі, обмежена будівельними елементами, з можливістю входу і виходу

Зі змісту прохальної частини заяви вбачається, що заявник просить встановити факт належності ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пестич Л.В. 12.10.2001 р., зареєстрованого в реєстрі №1264, нежитлової будівлі площею 364,8 кв.м по АДРЕСА_1 .

Тобто, фактично заявник просить суд внести зміни в правовстановлюючі документи на право власності.

Згідно приписів ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З огляду на викладене, суддя доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна бути розглянута у позасудовому порядку уповноваженим органом, за наслідками розгляду якої у заявника може виникати право на судовий захист, що повинно реалізовуватися з урахуванням норм про судову юрисдикцію.

Враховуючи наведенета керуючись ч.4 ст. 315, 259-260, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.Л. Бусик