Справа № 944/1936/23
Провадження №2/944/814/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Хархаліс Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

23 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зменшити розмів аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме визначити їх в розмірі 1/6 від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

На обґрунтування позову зазначає, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, він якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 . Оскільки сімейне життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними в лютому 2021 року фактично були припинені. У травні 2021 року відповідач переїхала проживати до своїх батьків в с. Завадів Яворівського району Львівської області. Після переїзду ОСОБА_2 проживати до своїх батьків, він продовжував надави кошти на утримання сина та передав їй у постійне користування придбаний ним автомобіль марки Hyundai Getz, реєстраційний номер НОМЕР_1 , але, не зважаючи на дані обставини, відповідач, маючи намір отримувати більше грошей та думаючи, що він має великі доходи, звернулась у липні 2021 року до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_5 та на її утримання як матері дитини до досягнення дитиною трьох років. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01 червня 2022 року було стягнуто з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) та на утримання ОСОБА_2 під час вагітності у твердій грошовій сумі в розмірі 2481,00 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку. Під час розгляду справи № 944/3999/21, з наданого ОСОБА_2 до суду висновку № 493 КПН «Яворівської центральної районної лікарні» від 15 липня 2021 року, він дізнався, що ОСОБА_2 вагітна, термін вагітності становить 12-13 тижнів. Дана інформація стала для нього несподіваною, оскільки з лютого 2021 року вони припинили шлюбні відносини. Рішення суду у справі № 944/3999/21 від 01 червня 2022 року він не отримував та не оскаржував. 26 серпня 2022 року Голосіївським відділом державної виконавчої служби в м. Києві було відкрито виконане провадження ВП № 69661495 на виконання виконавчого листа № 944/3999/21 від 08 липня 2022 року, виданого Яворівським районним судом про стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 . Станом на даний час заборгованість зі сплати аліментів по поданому виконавчому лису відсутня. У серпні 2022 року на його адресу надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження ВП 69409734 від 14 липня 2022 року на виконання судового наказу № 944/2147/22, виданого 08 липня 2022 року Яворівським районним судом Львівської області, про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 заробітку (доходу). При винесенні даного судового наказу судом не було взято до уваги приписи ст. ст. 182 та ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України, які встановлюють, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, оскільки ОСОБА_2 у заяві про видачу судового наказу приховала ту обставину, що рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01 червня 2022 року у справі № 944/3999/21 було стягнуто з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Також шлюб з відповідачкою виявився для нього невдалим через різні погляди на сімейне життя, а постійні сварки, які вчиняла ОСОБА_2 та придирки з її сторони, обумовили виникнення у нього постійного нервового напруження, що сприяло стійкому захворюванню та призвело до інвалідності ІІІ групи загального захворювання. Станом на день звернення з даним позовом до суду у нього значно погіршився стан здоров`я через наявність стійкого захворювання, що призвело до інвалідності та обумовило необхідність тривалого лікування. Наявність стійкого захворювання та інвалідності обумовило значне погіршення його матеріального становища, оскільки лікування потребує значних коштів та часу, що позбавило його можливості займатись підприємницькою діяльністю та працювати в повній мірі на декількох роботах. Зважаючи на те, що у нього як платника аліментів, значно погіршився стан здоров`я та значно погіршилось матеріальне становище, необхідно взяти до уваги ті обставини, що рішенням суду від 01 червня 2022 року у справі № 944/3999/21 з нього стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), а судовим наказом № 944/2147/22 від 09 червня 2022 року стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_3 також в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), що разом обумовило стягнення з нього аліментів у загальному розмірі 1/2 від його заробітку (доходу) та у даний час є для нього непосильним через хворобу, що потребує постійного лікування та перешкоджає повноцінно працювати і отримувати дохід достатній для сплати аліментів, його лікування та проживання. Єдиним джерелом його заробітку є заробітна плата на ТзОВ «Кононов девелопмент», яка до квітня 2022 року включно становила 6500,00 грн. на місяць, з травня 2022 року по листопад 2022 року 6800,00 грн., а починаючи з грудня 2022 року 7000,00 грн. на місяць. Законом «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років у 2023 році становить 2272,00 грн. Отже, 50% прожиткового мінімуму у 2023 році становить 1136,00 грн. За таких обставин, стягнення з нього аліментів на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 від заробітку (доходу), а саме з його заробітної плати у розмірі 7000,00 грн. становитиме 1166,00 грн., що є вищим за 50% прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років та не призведе до порушення прав дитини і надасть йому можливість продовжити лікування. Також при розгляді справи просить суд взяти до уваги той факт, що він фактично передав у власність ОСОБА_2 автомобіль Hyundai Getz, яким позивачка володіє та користується на свій власний розсуд з дати переїзду на проживання до своїх батьків, де і проживає у даний час.

Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 31 березня 2023 року, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

24 квітня 2023 року відповідач ОСОБА_2 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позовні вимоги заперечує.

На обґрунтування своїх заперечень зазначає, що позивач при поданні позову порушив вимоги ст. 176 ЦПК України, оскільки ним було подано ще один позов з тих самих підстав (справа № 944/1685/23, суддя Швед Н.П.). Позивач хоче платити менше, вказавши, що він отримує малу зарплату і хворіє. Однак позивач приховав той факт, що має дорогий автомобіль марки «Хюндай Туксон», 2018 року випуску, який був куплений під час шлюбу, на який вона дала дозвіл зареєструвати на його батьків, щоб під час поділу майна не виникало питань, у відповідь він передає стару машину марки «Хюндай Гетц», однак цього не відбулося. Позивач вдається до хитрощів, вказуючи про відсутність доходу і хворобу. Проте псоріаз виник у позивача ще у 2000 році, на що він і зробив ІІІ групу інвалідності тільки під час війни для виїзду за кордон. При цьому, позивач володіє та користується елітним транспортним засобом, має у власності квартиру в центрі Києва. Також законодавством було доповнено перелік обставин, які враховуються під час визначення розміру аліментів, а саме крім стану здоров`я і матеріального стану дитини та платника аліментів, перебування інших осіб на утриманні платника, суд повинен брати до уваги наявність рухомого та нерухомого майна, грошові кошти. При призначенні аліментів суд не обмежується лише офіційними доходами платника. Якщо судом буде встановлено витрати, які перевищують його офіційний дохід, суд може відмовити у задоволенні позову через відсутність підстав для зменшення розміру виплат. Крім довідки про ІІІ групу інвалідності, немає доказів про стан здоров`я відповідача, не має історії хвороби, його лікування та витрат на лікування. Крім того, вона є мамою, яка виховує двох малих дітей, одна забезпечує дітей фінансово. Додатково витрачає значну кількість коштів на їх лікування, оскільки діти постійно хворіють.

23 травня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Науменко С.В. подав повідомлення про обставини в порядку ст. 49 ЦПК України, в якому зазначив, що відзив відповідача на позовну заяву не слід брати до уваги, оскільки відзив з долученими до нього документами не надходив на адресу позивача.

При цьому, з метою спростування доводів відповідача зазначає, що позивачем подано до суду два різних позови про зменшення розміру аліментів, як на одну дитину так і на іншу. Автомобіль, про який згадує відповідач, яким він нібито користується, було передано батькам позивача в якості компенсації певних боргових зобов`язань позивача перед батьками, які виникли під час шлюбу при покритті витрат на сім`ю. Станом на даний час ОСОБА_2 має у постійному користуванні придбаний позивачем автомобіль марки «Хюндай Гедц» та користується даним автомобілем без жодних обмежень. Відповідачка не заперечує захворювання позивача, а тому дана обставина доказуванню не підлягає. Твердження відповідачки, що у позивача є заборгованість по аліментах є хибним, оскільки таке спростовано довідками виконавчої служби, які надано позивачем. Також твердження відповідача, що позивач не турбується про дітей, є неправдивим, оскільки позивач вчасно сплачує аліменти та у нього відсутня заборгованість по їх сплаті. Позивач намагався спілкуватися із дітьми, однак відповідач чинить йому у цьому перешкоди. Саме протиправна поведінка відповідачки стала причиною стійкої втрати працездатності позивача та погіршення його матеріального становища через неможливість повноцінно працювати на декількох роботах, а через необхідність постійно нести витрати на лікування. Саме дані обставини обумовили звернення позивача до суду з позовами про зменшення розміру аліментів на утримання дітей, які були встановлені судом без врахування щодо сплати аліментів на сина ОСОБА_6 та у зв`язку із значним погіршенням стану здоров`я, що сталося у період часу вже після ухвалення судових рішень та у зв`язку із значним погіршенням матеріального стану позивача, що сталось через виникнення інвалідності ІІІ групи у період часу вже після ухвалення судового рішення. Враховуючи викладені обставини, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засіданні позивач ОСОБА_1 не прибув, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги заперечує, просить в позові відмовити.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, у зв`язку з неявкою учасників.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 05 вересня 2023 року, є дата складення повного судового рішення 11 вересня 2023 року.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Суд встановив, що шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 зареєстровано 17 лютого 2018 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 193.

Від подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06 липня 2021 року, виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), а ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 24 січня 2022 року, виданого Яворівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів).

Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 01 червня 2022 року у справі № 944/3999/21 було вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідно віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня подання заяви 27 липня 2021 року, а також стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 аліменти на її утримання під час вагітності, у твердій грошовій сумі в розмірі 2481,00 грн, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Судовим наказом Яворівського району Львівської області від 29 червня 2023 року у справі № 944/2147/22 вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з 09 червня 2022 року та до досягнення дитиною повноліття.

Аліменти на підставі судового рішення та судового наказу стягуються з відповідача в примусовому порядку, що підтверджується відомостями органів державної виконавчої служби та не заперечується сторонами.

Відповідно до інформації, наданої Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), станом на 01 лютого 2023 року у ОСОБА_1 була відсутня заборгованість по сплаті аліментів на утримання синів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Згідно з довідкою, виданою ТзОВ «Конов Девелдовпмент», ОСОБА_1 працює на посаді директора товариства з 30 вересня 2021 року, його посадовий оклад з 01 січня 2022 року до 30 квітня 2022 року складав 6500,00 грн, з 01 травня 2022 року до 31 липня 2022 року 6700,00 грн, з 01 серпня 2022 року до 30 листопада 2022 року 6800,00 грн, з 01 грудня 2022 року до часу поданні позову 7000,00 грн.

ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, що підтверджується його пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 19 жовтня 2022 року.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «Hyundai Getz», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Також ОСОБА_1 зі згоди ОСОБА_2 набув права власності на даний автомобіль на підставі договору міни автомобіля марки «Hyundai Tucson», 2018 року випуску, що підтверджується довіреністю, посвідченою 09 липня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бовбалан Н.В., відповідно до якої ОСОБА_8 уповноважила ОСОБА_1 представляти її інтереси в органах з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ, нотаріату та всіх інших установах, підприємствах та організаціях незалежно від їх підпорядкування і форми власності з питань розпорядження з правом укладення та підписання договору міни належного їй на праві спільної сумісної власності транспортного засобу «Hyundai Tucson» 2018 року випуску, кузов НОМЕР_6 , на транспортний засіб марки «Hyundai Getz», 2008 року випуску, та заяви про згоду на укладення та підписання договору міни.

Відповідно до письмової розписки, наданої ОСОБА_1 , останній зобов`язався після оформлення договору міни належного їм з ОСОБА_2 автомобіля марки «Hyundai Tucson», 2018 року випуску, на належний його батькам автомобіль марки «Hyundai Getz», 2008 року випуску, переоформити автомобіль марки «Hyundai Getz» на ОСОБА_2 .

Як встанови суд, автомобіль марки «Hyundai Getz», 2008 року випуску на нас розгляду справи зареєстрований за ОСОБА_1 , однак перебуває в користуванні ОСОБА_2 , що сторонами не оспорюється.

Згідно із ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

За змістом ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, в тому числі:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. У свою чергу, значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Стаття 192 Сімейного кодексу України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, так і погіршення здоров`я як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому, такі положення закону не виключають одночасне настання всіх підстав для зміни розміру аліментів і зміни сімейного, і зміни матеріального стану, а також погіршення здоров`я.

На думку суду, в даному випадку для вирішення питання про зменшення розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 , обов`язково слід встановити реальний майновий стан позивача на даний час та погіршення стану здоров`я відповідача відповідно, його можливість чи об`єктивну неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Суд зазначає, що відповідно до норм ст. ст. 12, 13, 81 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час розгляду справи доведено факт встановлення позивачу інвалідності третьої групи загального захворювання, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 19 жовтня 2022 року.

Однак в порушення зазначених вище вимог процесуального закону, ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не довів та не підтвердив погіршення його майнового стану саме у зв`язку із погіршенням стану здоров`я та встановленням інвалідності, зокрема, не надав доказів на підтвердження понесення ним витрат лікування, ліки, реабілітацію тощо.

При цьому, суд наголошує на тому, що із зазначеної вище довідки про доходи ОСОБА_1 вбачається, що його дохід за 2022 рік є стабільним та не зменшувався.

Також позивач взагалі не надав будь-яких відомостей щодо його матеріального стану (доходів) за попередні роки, на підставі чого суд міг би встановити його реальний майновий стан та динаміку змін, зокрема, його погіршення (суттєвого зменшення доходів та/чи суттєве збільшення витрат), в такій мірі, що це об`єктивно перешкоджає йому сплачувати аліменти на утримання дітей у встановленому судом розмірі.

Крім того, позивач не надав суду інших відомостей про свій матеріальний стан, крім довідки про заробітну плату, зокрема, інформації щодо нерухомого чи рухомого майна.

При цьому, як вбачається з наданої позивачем інформації в такого відсутня заборгованість із сплати аліментів, що додатково підтверджує, що ОСОБА_1 має можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Отже, оскільки позивач належними та допустимими доказами не підтвердив погіршення його майнового стану, у тому числі у зв`язку з отриманням інвалідності, а визначений зазначеними вище судовими рішеннями Яворівського районного суду Львівської області розмір аліментів, який стягується з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання їх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , відповідає інтересам дітей, його зменшення у зв`язку з тим, що позивач отримав статус інваліда, без підтвердження погіршення його матеріального становища, на переконання суду, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей та суперечитиме їх інтересам.

Також суд зазначає, що нормами Сімейного кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України не встановлено обмеження щодо максимального розміру утримання, в тому числі у формі аліментів, яке батьки (один з батьків) повинен надавати кожній чи кільком своїм дітям, а встановлено лише мінімальні розміри аліментів.

А при визначенні конкретного розміру аліментів на кожну дитину враховується ряд обставин та факторів, які визначені, зокрема, ст. 182 Сімейного кодексу України (стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей чи утриманців, наявність, майна та майнових прав тощо).

При цьому, для визначення розміру аліментів, який батьки (один з батьків) повинен сплачувати на утримання конкретної дитини, в тому числі і для вирішення питання про зменшення їх розміру, як зазначено вище, обов`язково слід встановити матеріальних стан, зокрема, доходи платника аліментів.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Тобто пріоритетним є саме гармонійний розвиток дитини, який загалом неможливо забезпечити лише мінімальним набором продуктів харчування, непродовольчих товарів та послуг, а потребує значних зусиль і матеріальних витрат, зважаючи, в тому числі, і на постійне та суттєве подорожчання вартості практично всіх товарів і послуг, що є загальновідомим фактом.

Також суд наголошує, що позивач як батько неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зобов`язаний брати участь у додаткових витратах на дітей, в тому числі самостійно цікавитись наявністю відповідних потреб дітей та витрат на них.

Посилання позивача на те, що відповідач перешкоджає йому в спілкуванні з дітьми не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, а також не має значення для вирішення даної справи.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 слід відмовити.

Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, тому підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, немає.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 60, 76-81, 88, 89, 141, 209, 213-215, 218 ЦПК України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2023 року.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.Б. Поворозник