КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 133/3011/21
Провадження № 2/133/268/23
РІШЕННЯ

Іменем України

13.09.2023 м. Козятин

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Кучерук І.М.,

за участю секретаря Бірюкової Т.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфо-Тех-Сервіс Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Інфо-Тех-Сервіс Плюс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 28748,01 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що березні 2021 року між Товариством та відповідачем досягнуто згоди на поставку товару - світлодіодний світильник Ledvis 82-120/60 у кількості 4 одиниці з можливістю попереднього тестування обладнання протягом 14 днів. 22.03.2021 Товариство перевізником ТОВ «Нова пошта» за експрес-накладною №4332 направило у відділення №1 в м. Козятин на адресу відповідача Ledvis 82-120/60 у кількості 1 одиниця. Товар отримано особисто відповідачем 23.03.2021. Згідно з Актом №210319-Н1 від 19.03.2021 прийому-передачі обладнання на тестування постачальник передав, а одержувач прийняв обладнання в наступній комплектації та вартості: світлодіодний світильник Ledvis 82-120/60 у кількості 1 штука вартістю 7187 грн. 25.03.2021 Товариство перевізником ТОВ «Нова пошта» за експрес-накладною №7832 направило у відділення №1 в м. Козятин на адресу відповідача світильники Ledvis 82-120/60 у кількості 3 одиниці. Товар отримано особисто відповідачем 27.03.2021. Згідно з Актом № 210324-Н1 від 24.03.2021 прийому-передачі обладнання на тестування Постачальник передав, а Одержувач прийняв обладнання в наступній комплектації та вартості: світлодіодний світильник Ledvis 82-120/60 у кількості 3 штуки вартістю 21561,01 грн. Актами №210319-Н1 від 19.03.2021 та №210324-Н1 від 24.03.2021 передбачено, що товарно-матеріальні цінності прийняті для тестування. Обладнання підлягає поверненню в справному технічному стані та товарному вигляді протягом 14-ти календарних днів з моменту передачі обладнання та підписання даних актів або викупу по вартості, зазначеній в даних актах згідно рахунку-фактури.Відповідно до домовленості сторін відповідач мав можливість протестувати товар протягом 14-ти днів з дня отримання, після чого або повернути обладнання або купити його. 14.02.2022 позивач направив за місцем проживання відповідача вимогу №220208-Н1 від 08.02.2022, в якій встановив останньому сім календарних днів з дня її отримання для оплати товару на загальну суму 28748,01 грн. Товар Товариству повернуто не було, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок купити його за вартістю, вказаною в Актах № 210319-Н1 від 19.03.2021 та № 210324-Н1 24.03.2021.

В результаті порушення відповідачем умов договору щодо оплати виникла заборгованість у розмірі 28748,01 грн.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу слухати у його відсутність.

За змістом п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач, який з урахуванням п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, вважається таким, що належним чином повідомленим про дату, час та місце слухання справи, оскільки до суду повернулось поштове відправлення з надісланою йому повісткою про виклик до суду, у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надав.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що ТОВ «Інфо-Тех-Сервіс Плюс» (постачальник) взяв на себе зобов`язання передати ОСОБА_1 (одержувачу) обладнання в наступній комплектації та вартості: світлодіодний світильник Ledvis 82-120/60 у кількості 1 штука вартістю 7187 грн. та світлодіодний світильник Ledvis 82-120/60 у кількості 3 одиниці вартістю 21561,01 грн., що підтверджується актами прийому-передачі обладнання на тестування №210319-Н1 від 19.03.2021 та №210324-Н1 від 24.03.2021 (а.с.6-7, 10, 13).

Відповідно до експрес-накладних №4332 від 22.03.2021; №2 832 від 25.03.2021 позивачем через перевізника ТОВ «Нова пошта» направлення у відділення №1 в м. Козятин відповідачу світлодіодні світильники Ledvis (а.с.8, 11).

23.03.2021 і 27.03.2021 відповідач отримав світильники на підставі вказаних вище експрес-накладних (а.с.9, 12).

З метою досудового врегулювання спору 06.08.2021 позивачем на адресу відповідача направлено вимогу про виконання грошового зобов`язань за договором та рахунок на оплату по замовленню №218 від 05.08.2021 (а.с.14-20, 48-53). Однак жодних дій для погашення заборгованості відповідач не вчинив.

Отже, підписання відповідачем актів прийому-передачі обладнання на тестування №210319-Н1 від 19.03.2021 та №210324-Н1 від 24.03.2021 підтверджує факт укладання договору поставки.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов`язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов`язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи те, що відповідач в обумовлений договором строк свої грошові зобов`язання за договором поставки перед позивачем не виконав, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

З урахуванням положень ст.141 ЦПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Також представник позивача просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь понесені ним витрати за надання правничої допомоги у розмірі 9080 грн.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №607/14338/19-ц від 01.12.2021.

Заперечень відповідача щодо розміру витрат на правничу допомогу, понесену позивачем, до суду не надано.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Інфо-Тех-Сервіс Плюс» в особі директора Шпаковича С.С. та Адвокатським бюро «Олександра Курінського» в особі директора Курінського О.Г. укладено договір про надання професійної правничої допомоги 6/2020 від 11.02.2020 та Додаткову угоду №1 до даного Договору від 02.08.2021, згідно з умовами якої вартість надання правової допомоги є фіксованою та становить 9080 грн.

Відповідно до акту надання послуг (виконання робіт) від 30.08.2022 до вказаного договору Адвокатським бюро «Олександра Курінського» надано такі послуги: ознайомлення з наданими для виконання доручення документами, правовий аналіз обставин справи; складання заяв по суті; складання процесуальних заяв; представництво (участь у судовому засіданні). Час, який було витрачено адвокатом бюро для надання послуг: 09 год. 27 хв., а всього надано послуг на суму 9080 грн.

Згідно з платіжним дорученням №1124 від 30.08.2022 сплачено адвокату гонорар у розмірі 9080 грн.

Отже, суд, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру та конкретних обставин справи, в тому числі фінансового стану обох сторін, вважає, що витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 9080 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.526, 530, 536, 549, 622, 625, 692, 712 ЦК України, ст.ст.259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфо-Тех-Сервіс Плюс» грошові кошти у розмірі 28748 (двадцять вісім тисяч сімсот сорок вісім) грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфо-Тех-Сервіс Плюс» 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфо-Тех-Сервіс Плюс» понесені ним витрати за надання правничої допомоги у розмірі 9080 (дев`ять тисяч вісімдесят) грн.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення до Вінницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТОВ «Інфо-Тех-Сервіс Плюс», адреса: вул. Машинобудівна, 50 Н, м. Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя І.М. Кучерук

Повне судове рішення складено 18.09.2023.