Номер провадження 2/522/2044/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання - Ячменьової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову від 30 серпня 2022 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Белогві" про повернення безпідставно отриманого майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ТОВ "Белогві" про повернення безпідставно отриманого майна.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 вересня 2022 року матеріали цивільної справи були направлені для розгляду по суті судді Свяченій Ю.Б.

Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року провадження по справі було відкрито в порядку загального позовного провадження з призначення підготовчого засідання.

Разом із позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову, у якій останній просить суд накласти арешт із забороною використання майна, належного ОСОБА_1 згідно з описом предмету-купівлі продажу (Додаток No 1 до договору No 127/1 купівлі-продажу рухомого майна від 29.07.2020) укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ОСОБА_1 , який є невід?ємною частиною Договору купівлі-продажу No 127/1 від 29 липня 2020 року, в кількості 1057 позицій.

Також в матеріалах справи міститься Заперечення ТОВ «Белогві», щодо заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 , в яких відповідач зазначає що, позивачем жодним чином не обгрунтовано необхідність застосування обраного ним заходу забезпечення позову, а також не наведено жодних аргументів, щодо того, до яких саме негативних наслідків призведе незастосування судом заходу з забезпечення позову шляхом накладення арешту із забороною використання маина, та яким чином це може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у цій справі, до того ж, Позивачем не надано жодних обґрунтувань, стосовно того що майно передано і знаходиться у розпорядженні Відповідача.

Також в Запереченні відповідача зазначено, що не є можливим ідентифікувати місцезнаходження майна, яке придбав позивач, та на яке ОСОБА_1 просить накласти арешт із забороною використання такого майна, відповідач просив залишити подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову у справі № 522/12490/22 без розгляду.

В судове засідання 19 вересня 2023 року з`явився представник відповідача, Від представника позивача до суду надійшло клопотання в якому просить розглядати цивільну справу у її відсутність.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

З урахуванням приписів ч. 1 ст. 153 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без виклику сторін та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В ст. 151 ЦПК України викладено вимоги до заяви про забезпечення позову, зокрема в заяві про забезпечення позову повинно бути вказано захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України Позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Проаналізувавши обставини, викладені в заяві про забезпечення позову, та вимоги чинного законодавства України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків».

Як вбачається зі змісту позовних вимог в даній цивільній справі, позивач просить повернути безпідставно набуте майно.

В заяві про забезпечення позову заявник просить до набрання рішенням чинності у цивільній справі накласти арешт із забороною використання майна, належного ОСОБА_1 згідно з описом предмету-купівлі продажу (Додаток No 1 до договору No 127/1 купівлі-продажу рухомого майна від 29.07.2020) укладеного між ТОВ «Діджи Фінанс» та ОСОБА_1 , який є невід?ємною частиною Договору купівлі-продажу No 127/1 від 29 липня 2020 року, в кількості 1057 позицій

Підставами для необхідності вжиття заходів забезпечення позову представник позивача зазначає, що майно, яке належить позивачу тривалий час без правової підстави перебуває в користуванні відповідача, у зв?язку із чим, відбувається його знецінення та можливе пошкодження, що буде мати невідворотні наслідки.

Тому, для виконання можливого рішення суду про задоволення позову є необхідність в накладенні арешту на майно та забороні його використання, з метою уникнути його пошкодження або знищення.

При цьому, враховуючи мету процесуального інституту забезпечення позову (забезпечення реального виконання рішення суду в майбутньому), а також необхідність суворого дотримання процесуальних прав всіх учасників процесу та інших осіб, суд звертає увагу на те, що, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову.

Суд також звертає увагу на вимоги частини 3 статті 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в заяві про забезпечення позову, позивачем не наведено обґрунтованих та об`єктивних доказів щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке начебто належить позивачу, як і не доведено, що невжиття таких заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 149-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову від 30 серпня 2022 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Белогві" про повернення безпідставно отриманого майна - відмовити

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь в розгяді цивільної справи, але не були присутні при оголошенні ухвали у той самий строк з моменту отримання ухвали суду.

Суддя Свячена Ю.Б.