Справа № 308/9671/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

14 вересня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Малюк В.М.,

при секретарі судового засідання Матіко Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, цивільну справу за позовною заявою адвоката Васильчук А.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

В СТ А Н О В И В :

Адвокат Васильчук А.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даною позовною заявою, яку мотивує тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 26.02.2020 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №334939692 від 07.06.2023 року.

За адресою проживання Позивача зареєстровані, однак не проживають з лютого 2020 року Відповідач 1 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Відповідач 2 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Більше двох років Відповідачі не з`являються за місцем реєстрації. Знятися в добровільному порядку з реєстраційного обліку відмовляються.

Відповідачі матеріально домоволодіння не утримують, комунальні послуги не оплачують, особистих речей в належному Позивачу домоволодінні не мають, тривалий чає проживають з іншою адресою і квартиру, належну на праві власності Позивачу не відвідують.

Позивачу та іншим особам, які проживають у квартирі доводиться самостійно виконувати всі обов`язки, що випливають з договорів про сплату житлово-комунальних послуг, сплачувати рахунки та інші послуги, які нараховуються на всіх зареєстрованих за даною адресою. Позивач, як власник позбавлена можливості вільно користуватися своєю власністю. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі, що насправді там не проживають, створює суттєві незручності, є тягарем та тягне додаткові витрати на утримання житла.

Реєстрація відповідачів на спірній житловій площі створює для Позивача перешкоди у користуванні житлом, оскільки Позивач сплачує комунально-побутові витрати за осіб, які не користується житловою площею, а також у зв`язку з тим, що Позивач має намір продати квартиру, а з реєстрацією на ній сторонніх осіб це є неможливим.

Внаслідок таких обставин, Позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав з даною позовною заявою.

За таких обставин, позивачка просить суд винести рішення, яким усунути їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ., шляхом визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування вказаним житловим приміщенням.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, однак її представник адвокат Васильчук А.Ю. надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити. Проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, виходячи з їх належності, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

За приписом ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 ст.13 та ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 26.02.2020 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №334939692 від 07.06.2023 року.

Встановлено, що за адресою проживання ОСОБА_1 зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено, що відповідачі не проживають за вказаною адресою більше двох років, однак знятися в добровільному порядку з реєстраційного обліку відмовляються.

Згідно довідки №16 від 06.06.2023 року, виданої Головою правління ОСББ «Говерла-Лобачевського 41», долученої до матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 . 01.06.1999 р,н, фактично не проживають за адресою: АДРЕСА_2 з 26.02.2020 року і по даний час.

Окрім цього, судом встановлено, що у позивачки виникають труднощі зі сплатою комунальних послуг, а також з можливістю реалізації належного їй майна.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

В ст.41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, здавати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Виходячи з аналізу наведених вище норм матеріального права та враховуючи те, що ОСОБА_1 є законним власником вищевказаного житлового приміщення, а саме квартири і факт реєстрації в такій ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоджає позивачці у володінні, користуванні та розпорядженні належним їй житловим приміщенням, суд приходить до висновку, що поданий позов є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог ч.1ст.141 ЦПК України з відповідачів належить солідарно стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 82, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, ч.1 ст. 383, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст.7, ст.3, ст. 11 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений останньою судовий збір в розмірі 1073, 60 грн., по 536, 80 грн. з кожного.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 19.09.2023 року.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду В.М. Малюк