Справа №295/7662/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Єригіна І.М., розглянувши заяву представника позивача адвоката Березенської Юлії Олександрівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі №295/7662/23 за позовом представника позивача адвоката Березенської Юлії Олександрівни, що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та її поділ,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2023 року представника позивача адвокат Березенська Юлія Олександрівна, що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви вказано, що в провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває справа №295/7662/23 за позовом представника позивача адвоката Березанської Юлії Олександрівни, що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та її поділ.

На думку заявника, застосування такого способу забезпечення позову, як накладення арешту на спірне майно - житловий будинок загальною площею 136,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та легковий автомобіль TOYOTA AVENSIS 2007 року випуску, сірого кольору, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 - що є предметом спору, є необхідним з метою уникнення розпорядження майном у інший спосіб, ніж той, що перебачений законом.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення; позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову. Отже, при поданні заяви про забезпечення позову недостатньо послатись на диспозицію відповідної норми процесуального права. Заява повинна бути належним чином мотивована, а її доводи - підтверджені. Не може бути задоволено клопотання про забезпечення позову, якщо заявник не надав докази, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У своєму правовому висновку, сформульованому у постанові від 13 січня 2020 року у справі №922/2163/17 Верховний Суд, зазначив, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заявником не зазначено жодного доказу на підтвердження наявності обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на майно, зазначене у заяві про забезпечення позову.

Так, у заяві представника позивача адвоката Березенської Юлії Олександрівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, відсутні посилання на докази, які б свідчили, що відповідач вчиняє будь-які дії, спрямовані на відчуження чи підготовку до відчуження спірного майна житлового будинку загальною площею 136,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та легкового автомобіля TOYOTA AVENSIS 2007 року випуску, сірого кольору, номер кузова (шасі) НОМЕР_1 .

З огляду на зазначене, у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Суддя роз`яснює заявнику, що відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови.

Керуючись ст. ст. 149, 151, 153 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача адвоката Березенської Юлії Олександрівни, що діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі №295/7662/23 за позовом представника позивача адвоката Березенської Юлії Олександрівни, що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та її поділ - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Єригіна