1Справа № 335/5853/23 2/335/2252/2023
РІШЕННЯ
18 вересня 2023 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Соболєвої І.П.,
за участю секретаря судового засідання Лазоренко Д.М.,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мазур Галини Василівни до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
30.06.2023 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мазур Г.В. до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, в якому просить суд:
- визнати за відповідачем та позивачем в порядку поділу майна, право власності по 1/2 частині за кожним транспортного засобу «Kia Sportage», НОМЕР_1 ;
- стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 3672,95 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 04.09.2010. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні.
Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2023, шлюб між сторонами розірвано.

Під час шлюбу, в липні 2021 р. подружжям було придбано автомобіль «Kia Sportage», НОМЕР_1 , рік випуску 2017, колір білий. Вказаний транспортний засіб зареєстрований на відповідача.

Автомобіль з моменту придбання був у одноособовому користуванні відповідача. На пропозицію позивача щодо поділу вказаного майна шляхом сплати їй половину його вартості відмовився в категоричній формі.

Оскільки транспортний засіб був придбаний позивачем та відповідачем у період шлюбу, він належить подружжю на праві спільної сумісної власності, тому позивач має намір поділити дане майно шляхом визначення за кожним із сторін по частини транспортного засобу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.06.2023 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення підготовчого засідання учасники справи у підготовче засідання 18.09.2023 не з`явились.

У заяві від 18.09.2023 представник позивача, адвокат Мазур Г.В. просила справу розглядати в її відсутність.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, але представник відповідача адвокат Курилін В.О. 24.07.2023 через підсистему «Електронний суд» подав заяву про розгляд справи в його відсутність та відсутність відповідача ОСОБА_4 , позовні вимоги відповідач визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Врахувавши факт визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, ухвалити рішення в підготовчому засіданні.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час перебування у шлюбі, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі змістом ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Під час здійснення поділу майна у судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток, а також з вимог ст. 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки в разі неподільності майна (ч. 2 ст. 364 ЦК України).

Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2010, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2023, (справа № 332/1346/23) шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

У шлюбі подружжям був придбаний автомобіль «Kia Sportage», НОМЕР_1 , рік випуску 2017, колір білий. Вказаний транспортний засіб був оформлений/зареєстрований на ім`я відповідача.

Набуття майна за час шлюбу створює презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яка не потребує доказування та не потребує встановлення інших обставин, крім набуття майна за час шлюбу, та існує поки не спростована. У разі коли презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя не спростовано за відсутності належних доказів того, що майно придбане за особисті кошти одного з подружжя, таке майно вважається спільною сумісною власністю та підлягає поділу, при цьому частки чоловіка та дружини у майні є рівними.

Якщо майно придбано під час шлюбу, то реєстрація прав на нього лише на ім`я одного із подружжя не спростовує презумпцію належності його до спільної сумісної власності подружжя.

Вирішуючи питання щодо поділу транспортного засобу суд виходить із того, що він набутий сторонами за час шлюбу і презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу не спростована, тому транспортний засіб є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між позивачем та відповідачем у рівних частках.

Урахувавши встановлені судом обставини, надавши у нарадчій кімнаті оцінку наявним у справі доказам, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Під час підготовчого провадження представником відповідача через канцелярію суду подана заява про визнання позову. Суд констатує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, а тому суд приймає визнання позову відповідачем.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується ст. 141 ЦПК України і стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати на сплату судового збору.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 200, 247, 258259, 263265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Мазур Галини Василівни до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити повністю.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 автомобіль Kia Sportage», НОМЕР_1 , рік випуску 2017, колір білий та поділити його по 1/2 частині кожному.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя право власності по 1/2 частині за кожним транспортного засобу «Kia Sportage», НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 3 672,95 грн.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене в повному обсязі 18.09.2023.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 Цивільного процесуального кодексу України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя І.П. Соболєва