Справа № 715/2235/23
Провадження № 2/715/474/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року Глибоцький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді Маковійчук Ю.В.

секретар судового засідання Оршевська С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує на те, що він є студентом Чернівецького політехнічного фахового коледжу, денної форми навчання. Зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання. Вказує на те, що відповідач є працездатним, має хороший дохід, інших утриманців не має та має реальну можливість платити аліменти, зважаючи на викладене просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 5 000 грн. щомісячно.

Відповідач подав відзив на позов просив відмовити у задоволенні позову, оскільки не визнає його повністю. При цьому, посилався на те, що після розірвання шлюбу із позивачкою, 17.03.2015 року вони уклали нотаріально посвідчений договір про визначення місця проживання дітей, умов їх утримання та участі батьків у їх вихованні. За умовами даного договору їхні сини : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебувала на повному його утриманні та проживали разом із батьком, позивачка в свою чергу повинна була щомісячно сплачувати йому на відшкодування витрат на утримання дітей 2000, 00 грн. Крім того, вказує на те, що в період часу з 2016 року до осені 2022 року вони проживали із позивачкою разом, оскільки примирилися та налагодили свої стосунки. Однак, через погіршення стосунків вони із відповідачкою припинили спільне проживання та в усній формі домовилися про те, що він все їхнє спільне майно залишає позивачці, а вона в свою чергу пообіцяла не звертатися до суду із позовом про стягнення із нього аліментів на утримання дітей. Проте, позивачка своєї обіцянки не виконала, він дізнавшись про те, що у нього є заборгованість по сплаті аліментів, погасив повністю борг та розрахувався до кінця року, на підтвердження чого, додав платіжні квитанції. Щодо стягнення із нього аліментів на утримання сина ОСОБА_3 на час навчання вказує на те, що він не відмовляється допомагати сину, однак, сума про яку просить позивачка є значно завищеною, враховуючи той факт, що син навчається на бюджетній формі навчання, а не на контрактній, а також, те, що він сплачує аліменти на утримання меншого сина, заробіток його є не високим, оскільки підробляє він на авто мийці, інших доходів немає. Також зазначає, що син закінчує навчання 30 червня 2024 року, коли йому виповниться 19 років, та норма закону передбачає у тримання дітей, які продовжують навчання, за умови, що батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Зважаючи на викладене просить суд відмовити у задоволенні позову.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася

Представник позивача, адвокат Ниміджан Ю. В. в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду додаткові пояснення, в яких вказала, що позивачка не погоджується із доводами відповідача, які він виклав у відзиві. Вказує на те, що відповідач жодним чином дітям не допомагав після розірвання шлюбу, робив її життя та життя дітей нестерпним, був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173 2 КУпАП, оскільки постійно вчиняє сварки. Вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивачки.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, від його представника, адвоката Усманова М.А. на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу з урахуванням позиції викладеної ними у відзиві на позовну заяву, справу розглянути у його відсутності та у відсутності відповідача.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , сторони по справі.

ОСОБА_3 є студентом 3 курсу Чернівецького політехнічного фахового коледжу, спеціальність: інженерія програмного забезпечення, форма навчання є денна, бюджетно, що підтверджується довідкою № 330 від 26.04.2023 року. Термін закінчення коледжу 30 червня 2024 року.

Відповідач ОСОБА_2 на даний час не працює. Згідно судового наказу від 14 липня 2023 року зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/4 частини його заробітку.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти (п. 20 Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

При цьому СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18.

Згідно вимог ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», установлено з 1січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 589,00 гривень, а для працездатних осіб 2 684,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.81, ч. 3 ст.12ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчатися, покликано забезпечити дитині достатній матеріальний стан (певні побутові речі, соціальний і культурний розвиток тощо), адже через навчання дитина практично не має змоги працювати і самостійно заробляти кошти.

Відповідач, як батько повинен піклуватися про свою дитину та матеріально її утримувати.

Доказів скрутного матеріального становища відповідача, що унеможливлює утримання ним свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, суду не надано.

Отже, судом встановлено, що відповідач є молодим здоровим чоловіком, який зобов`язаний утримувати своїх дітей, може надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання на денній формі навчання і не має можливості працювати. Однак суд вважає, що відповідач не може сплачувати аліменти в такому розмірі, про який просить позивачка, оскільки, в судовому засіданні встановлено, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, яка також має право на його утримання, а тому приходить до висновку, що з відповідача на користь ОСОБА_3 необхідно стягнути аліменти в розмірі 2 000 грн. щомісячно.

Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що витрати по сплаті судового збору у сумі 1073,60 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.4, 38, 57-60, 64, 130, 208-209, 212-215, 218, 223,294-295, 367 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_7 , жительки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 000 гривень щомісячно починаючи з 17 липня 2023 року до закінчення навчання останнім, але не більше, як до досягнення ОСОБА_3 23 років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь держави суму судового збору у розмірі 1073,60 гривень на рахунок спеціального фонду державного бюджету України.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя