07.09.2023 Єдиний унікальний номер 205/5190/23
Єдиний унікальний номер судової справи 205/5190/23
Номер провадження 2/205/2171/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Остапенко Н.Г., за участю секретаря судового засідання Заславської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу №205/5190/23 за позовом комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії.

Позов обґрунтовано тим, що між сторонами укладено договір про постачання теплової енергії № 110662 від 11.11.2019 року, відповідно до умов якого позивач протягом опалювального сезону 2019/2020, 2020/2021, 2021/2022 з листопада по березень 2022 року включно надавав послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Договір набрав чинності з дня підписання, діяв до 31.10.2022 року, був пролонгований на рік відповідно до умов договору, оскільки сторонами не заявлено письмово про його припинення.

Відповідач не виконала умови договору своєчасно плату за надані послуги не вносила, тому за період з листопада 2019 року по березень 2022 року в неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 9 885,18 грн. також позивачем на вказану суму нараховано відповідно до ст. 625 ЦК України 3 відсотки річних в сумі 301.26 грн. та інфляційні збитки в сумі 1 432,55 грн. Окрім того, нараховано 1 410,43 грн. пені.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за теплопостачання в розмірі 13 029,42 грн., з яких 9 885,18 грн. основний борг, 301,26 грн. 3 відсотка річних, 1 432,55 грн. інфляційні збитки, 1 410,43 грн. пеня.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження.

11.07.2023 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій у зв`язку зі сплатою відповідачем основного боргу позивач просить стягнути з відповідача: 301,26 грн. 3 відсотка річних, 1 432,55 грн. інфляційні збитки та 1 410,43 грн. пеню.

Від представника позивача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій просить розгляд справи провести в її відсутність, зменшені позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій просить провести розгляд справи без її участі, проти зменшених позовних вимог заперечує, оскільки три відсотки річних, інфляційні втрати та пеню вже сплатила, просить в задоволенні позову відмовити.

Через неявку в судове засідання учасників справи судом, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ході судового розгляду встановлено, що 11.11.2019 року між КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради та ОСОБА_1 укладено договір № 110662 про постачання теплової енергії. Відповідно до умов договору позивач взяв на себе зобов`язання постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач зобов`язалася одержати та сплатити позивачу її вартість за встановленими тарифами.

Згідно з договором розрахунки за теплову енергії проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів, надання комунальної послуги підтверджується підписанням акту приймання-передачі теплової енергії в двох примірниках, споживач зобов`язаний не пізніше за 5 днів до початку розрахункового періоду, в якому буде здійснюватися теплопостачання, сплачувати вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою додатком до Договору.

Договором також визначено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1 %, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Договір набув чинності з 11.11.2019 року та діяв до 31.12.2022 року. За умовами Договору був пролонгований на 2023 рік, оскільки за місяць до закінчення строку його дії сторони не заявили про його припинення (а.с.11-12).

Згідно з додатком до вказаного вище договору постачання теплової енергії позивачем здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення № ХХХ (а.с.13).

Відповідно до інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно нежитлове приміщення ХХХ, розташоване на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , площею 11,3 кв.м. належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.17-оберт).

Згідно з розрахунком, наданим позивачем та не спростованим відповідачем, заборгованість ОСОБА_1 за послуги теплопостачання станом на дату подання позову становила 9 885,18 грн.

Згідно з довідкою позивача ОСОБА_1 15.06.2023 року сплатила 9 885,18 грн. заборгованості.

Також позивачем за період з листопада 2019 року по квітень 2022 року нараховано на вказану суму 3 % річних у розмірі 301,26 грн., інфляційні збитки в розмірі 1 432,55 грн., а також відповідно до умов Договору пеню в розмірі 1 410,43 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У пункті 10 Постанови Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що споживач зобов`язаний вносити щомісячну плату за надані послуги згідно встановлених тарифів.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частина 1 ст. 322 ЦК України визначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з юридичної природи правовідносин, що виникли між сторонами, на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Таким чином, встановлено, що відповідач отримувала послуги з теплопостачання, але не сплачувала грошові кошти в строки, визначені договором, а нарахування КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради на суму заборгованості 3 % річних у розмірі 301,26 грн., інфляційних збитки в розмірі 1 432,55 грн., а також відповідно до умов Договору пені в розмірі 1 410,43 грн. є правомірними.

Разом з тим, як вбачається з наданих відповідачем квитанцій, під час розгляду справи, ОСОБА_1 сплатила 15.06.2023 року на рахунок позивача 13 692,10 грн., а також 04.09.2023 року 5 828,24 грн., тобто разом 19 520,34 грн. У заяві зазначила, що до вказаної суми ввійшла оплата заборгованості, а також 3 % річних у розмірі 301,26 грн., інфляційних збитки в розмірі 1 432,55 грн., пені в розмірі 1 410,43 грн. та судового збору в розмірі 2 684 грн.

Враховуючи, що відповідачем добровільно сплачено 3 % річних у розмірі 301,26 грн., інфляційних збитки в розмірі 1 432,55 грн., пені в розмірі 1 410,43 грн., а також судового збору в розмірі 2 684 грн., суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі відмови в задоволенні позову покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 13 Конституції України, ст.ст. 257, 267, 526, 527, 530 ЦК України, Законом України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 4, 5,, 12, 13, 2, 81, 89, 141, 247, 259, 265, 354 ЦПК України -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії відмовити.

Судові витрати комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради зі сплати судового збору покласти на нього.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Г.Остапенко