Справа №463/5677/23
Провадження №4-с/463/18/23
УХВАЛА

14 вересня 2023 року м. Львів

Личаківський районний суд міста Львова у складі:

головуючого-судді Яворського С.Й.,

секретар судового засідання Козак О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Львові скаргу адвоката Басистого Владислава Олексійовича в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Личаківський відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (місцезнаходження: 79000, м.Львів, проспект В`ячеслава Чорновала, 39, ), ОСОБА_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) на постанови державного виконавця від 16.05.2023 року про закінчення виконавчого провадження ВП №59249299, ВП №59221179, ВП №59249453,

встановив:

Адвокат Басистий Владислав Олексійович в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до суду з скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця Личаківський відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), зацікавлена особа: Личаківський відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), ОСОБА_4 , відповідно до якої просить:

-визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59249299 від 16.05.2023 року;

-визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59221179 від 16.05.2023 року;

-визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59249453 від 16.05.2023 року.

В обгрунтування скарги зазначає, що 16.05.23 державним виконавцем Личаківського ВДВС у м.Львові ЗМУ МЮ винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень №№ 59249453; ВП59221179; 59249299. В мотивувальній частині постанов зазначено, що боржника повідомлено про наявність відкритого ВП шляхом надсилання постанови рекомендованою кореспонденцією. Також вказано, що згідно акту державного виконавця при виїзді на територію встановлені ознаки продовження будівельних робіт. Зазначено про накладення штрафу на боржників та скерування до поліції подання про внесення боржників до СРДР за ст.382 ККУ.

Скаржники вважають такі постанови незаконними з огляду на наступне.

Постановою від 28.05.19 відкрито виконавче провадження №59221179 по боржнику ОСОБА_2 про заборону ОСОБА_2 проводити будівельні роботи на обєкті за адресою АДРЕСА_2 . Постановами від 03.06.19 відкрито виконавчі провадження №59249453 та №59249299 про заборону проводити такі роботи боржникам ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 відповідно. 08.04.20 державним виконавцем Базилевичем О.О. Личаківського відділу ДВС у м.Львові було винесено постанови про накладення штрафу в розмірі 1700 грн на кожного боржника за невиконання боржниками рішення від 19.04.19 у справі № 463/801/19 по зазначених провадженнях. Ухвалою суду від 28.05.20 дані постанови було скасовано з тих підстав, що скаржники не були належним чином повідомлені про відкриття вищевказаних виконавчих проваджень відтак і не знали про його існування Після цього виконавцем було 03.06.20 направлено усіх трьом боржникам належним чином постанови про відкриття виконавчого провадження, отримані боржниками 10.06.20. Відтак про таке стало відомо боржникам в червні 2020 року. В матеріалах виконавчого провадження є єдиний акт державного виконавця на якому дата ручкою зазначена як 24.06.20. при цьому як число «24» так і рік «2020» виправлені. Причому на всіх трьох актах по всіх трьох провадженнях. При цьому на жодному з таких актів не зазначено про виправлення чи помилки допущені при первинному складанні. Всупереч Закону виконавець не склав акту та не закінчив виконавче провадження, натомість лише 16.05.2023 виніс оскаржувані постанови і з інших підстав.

Адвокат Басистий В.О. до судового засідання подав заяву про розгляд справи без участі скаржників та адвоката.

Личаківський відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) не забезпечив явку повноваженого представника в судове засідання.

Стягувач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася та не повідомила причини своєї неявки.

Розглянувши матеріали справи, скаргу, мотиви її обґрунтування, надавши правову кваліфікацію діям учасників виконавчого провадження, правову норму, яка підлягає застосуванню у відносинах сторін, дослідивши її фактичні обставини, пов`язані з виконанням рішення суду, врахувавши доводи представника боржника, суд дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

За змістом частини першої статті 4 цього Закону діяльність органів державної виконавчої служби та приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: 1) верховенства права; 2) законності; 3) незалежності; 4) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 5) обов`язковості виконання рішень; 6) диспозитивності; 7) гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; 8) розумності строків виконавчого провадження; 9) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Згідно з частиною другою статті 4 вказаного Закону державний виконавець та приватний виконавець повинні здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, не розголошувати в будь-який спосіб професійну таємницю, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону № 1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою та п`ятою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних.

Згідно із ст. 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Встановлено, що Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 19.04.2019 року по справі №463/801/19, в забезпечення позовних вимог заборонено ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 проводити будівельні роботи на об`єкті «Реконструкція з розширенням житлового будинку на АДРЕСА_2 за рахунок прибудови під родинний будинок».

Постановами державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 03.06.2019 року відкрито виконавчі провадження ВП №59249299, ВП №59221179, ВП №59249453.

03.06.2019 року державним виконавцем складено акт державного виконавця від 03.06.2019 року, відповідно до якого рішення суду виконати не було можливості, у зв`язку з відсутністю на місці боржника. У зв`язку з наведеним, скеровано виклики боржникам.

Ухвалами Личаківського районного суду м. Львова від 05.11.2019 року, задоволено подання державного виконавця та оголошено привід боржників у Личаківський ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області. Однак приводи не виконано.

Ухвалами Личаківського районного суду м. Львова від 18.03.2020 року, задоволено подання державного виконавця та оголошено розшук боржників ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2

24.06.2020 року державним виконавцем складено акт державного виконавця від 24.06.2020 року, відповідно до якого боржників по даній адресі не було виявлено. Однак було зафіксовано факт продовження будівельних робіт, а саме встановлення вікон. Також за даною адресою вже встановлені водостічні труби та проведено електропостачання. Зі слів стягувача, роботи продовжуються в середині будинку, що не можливо зафіксувати без надання доступу до приміщення будинку.

25.06.2020 року державним виконавцем винесно постанови про накладення на боржників штрафу в розмірі 1700 грн.

22.04.2021 року державним виконавцем здійснено виклик боржників до ВДВС.

16.05.2023 року державним виконавцем на підставі п.11 ч.1 ст 39, ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП №59249299, ВП №59221179, ВП №59249453.

Відповідно до ч.4 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

В наданих суду матеріалах виконавчих проваджень, відсутній акт державного виконавця щодо доведення до відома боржників резолютивної частини Ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 19.04.2019 року по справі №463/801/19, тому постанови про закриття виконавчих проваджень ВП №59249299, ВП №59221179, ВП №59249453 винесені передчасно.

З огляду на викладене доводиться констатувати обґрунтованість аргументів скаржника стосовно того, що державним виконавцем не правомірно винесно постанови про закриття виконавчих проваджень ВП №59249299, ВП №59221179, ВП №59249453.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, керуючись 451 ЦПК України, ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», суд

у х в а л и в :

скаргу задовольнити.

-визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59249299 від 16.05.2023 року;

-визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59221179 від 16.05.2023 року;

-визнати неправомірною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №59249453 від 16.05.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.Й. Яворський