"13" липня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:
судді Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря Лущан В.О.,
Крім того просила стягнути з відповідача на свою користь витрати на правову допомогу в розмірі 20 000, 00 грн. та по сплаті судового збору в сумі 1 362, 00 грн.
29.11.2021 р. представником позивача подано заяву про розподіл та відшкодування судових разом із доказами.
Вищезазначена заява разом із доказами була направлена відповідачу, про що свідчить опис документів що направляється цінним листом з оголошенню цінністю та фіскальний чек.
Відповідач заперечував проти задоволення позовної вимоги посилаючись на те, що позивачем жодним чином не доведено інший розмір заборгованості, ніж той, що зазначений у виконавчому напису. Крім того у відзиві зазначив, що позивач заявляє орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000, 00 грн. та не надає доказів, у зв`язку з чим просив направити йому копію заяви з додатками, у разі надходження заяви про стягнення витрат, для висловлення свої правової позиції з цього приводу.
До судового засідання 13.07.2023 р. учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з`явились, причину неявки суду не повідомили.
Частиною 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З урахуванням обставин, що стали підставою для ухвалення додаткового рішення, суд вважає за можливе розглянути дане питання за відсутності учасників справи, які були повідомлені належним чином про дату, час та місце судового засідання.
Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов наступного:
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Разом із тим, судом не вирішено питання про витрати на правову допомогу в розмірі 20 000, 00 грн.
При цьому, суд зазначає, що не знаходить підстав для направлення відповідачу заяви про розподіл та відшкодування судових витрат з додатками, як про то це зазначено у відзиві, оскільки позивач 26.11.2021 року направив відповідачу відповідну заяву, про що свідчать опис документів що направляється цінним листом з оголошенню цінністю та фіскальний чек.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України); розподіл удових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в ч. 4 ст. 141 ЦПК України, визначені також положеннями ч. 6, ч. 7 .ч. 9 ст. 141 цього кодексу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000, 00 грн. позивачем надано: Договір про надання правової допомоги від 30.09.2021 р., акт прийому-передачі виконаних робіт від 25.11.2021 р.
Аналіз змісту наданих стороною позивача доказів на підтвердження розміру витрат на правову допомогу свідчить, що відповідні витрати складаються з оплати послуг адвоката за вчинення наступних дій:
- надання усної юридичної консультації і роз`яснення правових питань, які виникли 500, 00 грн.; дослідження спору та спірних питань, що виникли, а також вивчення наданих документів, матеріалів, та пов`язаних із цим юридичних питань, з метою узгодження правової позиції, розробки стратегії ведення справи та підготовки необхідних документів до судового розгляду 500, 00 грн.; проведення аналізу норм чинного законодавства України, пошук та аналіз судової практики, з питань належних до існуючого спору, зокрема, щодо договірних та кредитних правовідносин, щодо нотаріальних дій та виконавчого провадження, а також щодо боргових зобов`язань та захисту прав боржників, з метою підготовки до судового розгляду 1 000, 00 грн.; надання письмової юридичної консультації (звіту з аналізу) з досліджених питань із відповідними посиланнями та роз`ясненнями норм закону, а також узгодження й затвердження остаточної правової позиції для судового розгляду 500, 00 грн.; збір та пошук необхідних документів, відшукання та вилучення необхідних відомостей з реєстрів, а також іншої правової інформації, що пов`язана з підготовкою відповідних правового характеру, з метою подальшого супроводу, організації та ведення справи у суді 1 000, 00 грн.; підготовка, складання, оформлення та направлення до приватного нотаріуса адвокатського запису для отримання необхідної інформації 500, 00 грн.; підготовка, складення та направлення до приватного виконавця клопотання про ознайомлення із матеріалами виконавчого провадження та надання копій документів для отримання необхідних документів 500, 00 грн.; підготовка, складання, оформлення та подача до суду позовної заяви 4 000, 00 грн.; підготовка, складання, оформлення та подача до суду заяви про забезпечення позову 3 000, 00 грн.; моніторинг та контроль руху судової справи - 1 000, 00 грн.; підготовка, складення, оформлення та направлення іншим сторонам та подача до суду заяви про розподіл судових витрат 3 000, 00 грн.; захист прав та представництво інтересів клієнта, підготовка до судового розгляду , супровід та ведення справи 4 000, 00 грн.
Враховуючи характер спірних правовідносин, складність справи та виконаних адвокатом робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку щодо необхідності зменшення їх розміру та стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.
Керуючись ст. ст. 76, 81, 141, 264, 265 ЦПК України, суд, -
Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Акціонерне товариство «Сенс Банк» (, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100).

Треті особи:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (м. Київ, пр-т Григорренка, буд. 15, прим. 3).

Приватний виконавець Виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович (м. Харків, пров. Інженерний, буд. 9).

Повний текст рішення складений 13.07.2023.

Суддя