БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-о/361/259/23, cправа № 361/6434/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» серпня 2023 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Степанюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території,

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сєвєродонецьк Луганської області у віці

62 роки.

В обґрунтування заяви зазначається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України у місті Сєвєродонецьку Луганської області помер чоловік заявниці,

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті цироз печінки. Факт смерті підтверджується письмовими поясненнями свідків, а також фотокопією могили ОСОБА_2 . З підстав встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території для подальшого оформлення свідоцтва про смерть згідно із вимогами чинного законодавства України, заявниця звернулася до суду.

Ухвалою суду від 04 серпня 2023 року відкрито провадження у справі.

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, у заяві про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, а також окремо поданій до суду заяві від 15 серпня 2023 року просила суд розглянути дану справу без її участі.

Заінтересована особа Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством України.

Дослідивши зібрані докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 19 вересня

1995 року Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народився син, ОСОБА_4 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 13 березня 1996 року Сєвєродонецьким відділом реєстрації актів громадянського стану.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у місті Києві помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії

НОМЕР_3 , виданим повторно 24 травня 2023 року Київським відділом реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Зі змісту частин другої та третьої статті 9 вказаного Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою.

Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, деталізовано процедуру проведення державної реєстрації народження смерті. Так, у цьому підзаконному нормативно-правовому акті зазначено, що підставами для такої реєстрації є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545; фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545.

Постановою Верховної Ради України № 254-VIII від 17 березня 2015 року визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Частиною другої статті 317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Враховуючи те, що норми статті 317 ЦПК України спрямовані на забезпечення прав осіб, які проживають на території, де не здійснюють діяльність органи державної реєстрації актів цивільного стану, для застосування цієї норми тимчасово окупованими територіями Донецької та Луганської областей слід вважати населені пункти, визначені розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

На підтвердження факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , заявницею додано до справи фотокопії письмових пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також фотокопію хреста з табличкою, на якій міститься надпис російською мовою наступного змісту: « ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_7». Інших доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території заявницею не надано, клопотання про допит свідків заявником до суду не подано, документи, що підтверджують поховання окрім фотокопії таблички у матеріалах справи відсутні. Разом з тим, фотокопія таблички з місця поховання не є належним, допустимим та достатнім доказом факту смерті.

Зважаючи на викладені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити, оскільки заявницею не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Сєвєродонецьку Луганської області, що є тимчасово окупованою територією. Крім того, заявником також не додано доказів належності ОСОБА_2 до громадянства України, реєстрації місця проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . У заяві про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території заявниця зазначає причину смерті ОСОБА_2 - цироз печінки, однак лікарського свідоцтва про смерть чи довідки про смерть до суду не подано.

Слід зазначити, що намібійський виняток може бути застосований до такої категорії справ, але цей принцип передбачає, що документи, видані окупаційною владою, повинні братися судами до уваги, якщо їх нехтування веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян. Між тим, вказаний міжнародний принцип не змінює порядок отримання, засвідчення та надання доказів, що передбачений цивільним процесуальним законодавством України.

Керуючись статтями 263-265, 319 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

в и р і ш и в:

У задоволенні заяви - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин