справа № 619/2367/23
провадження № 2-др/619/8/23
18 вересня 2023 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - суддіБолибока Є.А.
за участю:секретаря судового засіданняЛоманової І.А.
Справа № 619/2367/23
Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
відповідач: ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення.
Стислий виклад позиції сторін.
29 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 291 732,01 грн, із них: 247 152,70 грн індекс інфляції за весь час прострочення та 44 579,31 грн 3% річних від простроченої суми боргу.
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 29 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати в розмірі 86 264,93 грн та три проценти річних від простроченої суми в розмірі 26 992,02 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

04 вересня 2023 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Прасолов І.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати з надання професійної правничої допомоги у розмірі 50 000,00 грн посилаючись на те, що Юридична компанія «ПРАСОЛОВ та ПАРТНЕРИ» власні зобов`язання щодо надання правничої допомоги Клієнту по справі № 619/2367/23 в суді першої інстанції відповідно до умов Договору про надання професійної правничої допомоги виконала на суму 50 000,00 грн, що підтверджується звітом про приймання-передавання наданих послуг.

15 вересня 2023 року до суду надійшли від позивача ОСОБА_1 письмові заперечення на заяву, в яких він просить відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з нього витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У судове засідання сторони, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи не з`явилися, що відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 29 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційні витрати в розмірі 86 264,93 грн; три проценти річних від простроченої суми в розмірі 26 992,02 грн. В іншій частині позову відмовлено. Розстрочено ОСОБА_2 виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості терміном на 12 місяців шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 9 438,08 грн. Вказані виплати вирішено проводити щомісячно в строк до 25 числа кожного місяця після набрання рішенням законної сили. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 853,03 грн.

Мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 (у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_4 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Матеріали справи містять клопотання позивача ОСОБА_1 про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 50 000,00 грн, в яких він посилається на те, що у поданому детальному описі робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, відсутній детальний опис робіт з урахування годин, які потратив адвокат. Вважає, що детальний опис робіт (наданих послуг) відповідає дійсності тільки тим, що було підготовлено відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив. Також вважає не співмірною заявлену адвокатом суму. Вказує, що адвокат не надав до суду жодного доказу (платіжного документу) про сплату відповідачем послуг адвоката у зв`язку із чим відповідач не поніс витрат на оплату послуг адвоката, які начебто були виконані ним, а також здійснених адвокатом витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Крім того, на його думку, між відповідачем та Адвокатським бюро є домовленість щодо фіктивних та завищених наданих послуг правничої допомоги, оскільки сторони 07.06.2023 домовилися про суму в 50 000,00 грн ще тоді, коли справа не була завершена, а детальний опис робіт не був підписаний, тобто сторони не знали які саме будуть надані послуги, а вже про суму послуг визначились.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, згідно наявного в матеріалах справи Договору про надання правничої допомоги б/н від 01.06.2023 між Адвокатським бюро «Ігоря Прасолова» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правничої допомоги. Розмір гонорару адвоката за цим Договором визначається за домовленістю сторін і може змінюватись за взаємною згодою Сторін, що оформляється додатковою угодою до цього Договору або за рішенням суду у випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до Рішення засновника Адвокатського бюро № 3 від 08.06.2023 змінено назву Адвокатського бюро «Ігоря Прасолова» та Адвокатське бюро «Юридична компанія «ПРАСОЛОВ та ПАРТНЕРИ».

Відповідно до п. 2.2. Додаткової угоди від 07.06.2023 до Договору про надання професійної правничої допомоги від 01.06.2023 сторони домовились, що вартість послуг Адвокатського бюро за Договором за надання правничої допомоги Клієнту по справі № 619/2367/23 в суді першої інстанції складає 50 000,00 грн.

Згідно з п. 2.3 Додаткової угоди сторони домовились, що повна вартість отриманих послуг за Договором за надання правничої допомоги Клієнту по справі № 619/2367/23 буде сплачена Клієнтом в місячний термін після набрання законної сили рішення суду першої інстанції по справі № 619/2367/23.

Представником відповідача за результатами виконання умов Договору б/н від 01.06.2023 надано Звіт про приймання-передавання наданих послуг б/н від 30.08.2023 на загальну суму 50 000,00 грн відповідно до якого, обсяг правничої допомоги складається з: вивчення та ознайомлення з наданими матеріалами, заслуховування пояснень, надання роз`яснень Клієнту щодо спорів про стягнення коштів за договором позики; підготовка та направлення відзиву на позовну заяву по справі № 619/2367/23; підготовка та направлення заперечення на відповідь на відзив по справі № 619/2367/23; підготовка та направлення інших процесуальних документів (заяв, клопотань) по справі № 619/2367/23; підготовка та направлення заяви про винесення додаткового рішення по справі № 619/2367/23.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з п. 1.3. Договору про надання правничої допомоги б/н від 01.06.2023 до справи було залучено адвоката Такідзе І.Л., яка діяла на підставі Договору про партнерство з надання правової допомоги клієнтам Юридичної компанії «ПРАСОЛОВ та ПАРТНЕРИ» б/н від 28.07.2023, укладеного між адвокатом Такідзе І.Л. та Юридичною компанією «ПРАСОЛОВ та ПАРТНЕРИ».

Вирішуючи питання про розподіл витрат, понесених відповідачем на професійну правничу допомогу, взявши до уваги умови Договору про надання професійної правничої допомоги від 01.06.2023, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, підтверджених належними та допустимими доказами, суд дійшов висновку, що визначений відповідачем розмір у сумі 50 000,00 грн є завищеним, а наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Отже, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про розподіл судових витрат та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати з надання професійної правничої допомоги саме в розмірі 50 000,00 грн, адже заявлена до стягнення сума не є співмірною із ступенем складності справи та часом витраченим адвокатом на надання цих послуг.

Крім того, враховуючи часткове задоволення позову, пропорційно до частки задоволених вимог позивача ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 належить стягнути 20 000,00 грн витрат на правничу допомогу за розгляд зазначеної справи.

Враховуючи викладені обставини, складність справи, необхідність надання адвокатом відповідача послуг під час розгляду справи в суді та їх характер, а також враховуючи часткове задоволення позову, дослідивши докази на підтвердження витрат відповідача на правничу допомогу, проаналізувавши заперечення позивача, та з метою дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, пов`язаність цих витрат із розглядом справи, суд дійшов висновку, що необхідний фактичний обсяг правової допомоги у цій справі є меншим, ніж зазначено у Звіті про приймання-передавання наданих послуг б/н від 30.08.2023, а тому такий обсяг виконаних робіт підлягає зменшенню та стягненню з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, понесених у цій справі у сумі 20 000,00 грн., оскільки такий розмір є співрозмірним із ціною позову, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Підстав для стягнення з позивача ще 30 000,00 грн суд не вбачає.

Частиною першою статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що з позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь відповідача ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст.259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 137-141, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Прасолова І.В. про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Ухвалити по цивільній справі № 619/2367/23 за позовом ОСОБА_1 а до ОСОБА_2 про стягнення коштів додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 а на користь ОСОБА_2 судові витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч гривень) грн.

В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 22 вересня 2023 року.

Суддя Є. А. Болибок