Справа № 212/5381/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого Чайкіна І.Б., за участю: секретаря судового засідання Лапіної А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 в якій просила стягнути з останнього аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду, тобто з 25.07.2023 до 22.02.2025 року. Мотивуючи свою заяву тим, що перебуває з відповідачем з 24.12.2021 року у зареєстрованому шлюбі від якого мають сина, який мешкає разом з нею. Відповідач працює, отримує постійних дохід, але матеріально не утримує її і фактично залишив її без засобів до існування. Зазначає, що вона ніде не працює, так як знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач має змогу сплачувати аліменти на її утримання, а тому звертається із позовом до суду.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області суду від 10.08.2023 року позовну заяву про стягнення аліментів було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Позивачка надала до суду заяву в якій просила стягнути на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/10 частини усіх видів доходів відповідача до досягнення сином трирічного віку, розгляд справи просила проводити без її участі.

Відповідач скористався правом подання відзиву. Подав через канцелярію суду заяву в якій визнав стягнення з нього аліментів в розмірі 1/10 частини на користь позивачки. Розгляд справи просив провести без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб 24.12.2021 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис № 715 (а.с.6).

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідними витягами з реєстру територіальної громади (а.с. 8-9).

Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Встановлені в справі обставини, зокрема те, що відповідач визнав позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення трирічного віку в розмірі 1/10 частини всіх видів його доходів, позивачка не заперечувала щодо стягнення на її користь аліментних зобов`язань в розмірі 1/10 частини всіх доходів, дозволяють суду зробити висновок, що позов в частині стягнення аліментів на дружину підлягає задоволенню частково та з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частини всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 23.07.2023 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Сторони не позбавлені права порушення питання про збільшення або зменшення розміру стягуваних аліментів, за наявності для цього передбачених законом підстав з належним їх обґрунтуванням та підтвердженням відповідними доказами.

Згідно із ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави у сумі 1073 гривні 60 копійок підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 17-18, 77-81, 141, 259, 263-265, 278, 279 ЦПК України, ст. ст. 80, 84, 182 СК України, суд -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , аліменти в розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 23.07.2023 року, на утримання дружини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на її користь до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення в частині стягнення аліментів допустити негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 1073, 60 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 25 вересня 2023 року.

Суддя: І. Б. Чайкін