КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/325/23
УХВАЛА

20.09.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.

за участі:

- державного виконавця Гуменюка Валентина Вікторовича,

- представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі подання державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк Валентина Вікторовича, за участі заінтересованої особи стягувача ОСОБА_3 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику фізичній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 року до Київського районного суду міста Одеси надійшло подання державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк Валентина Вікторовича, за участі ОСОБА_3 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику фізичній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених виконавчим листом №947/20145/19, виданим 18.02.2020 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 89079 (вісімдесят дев`ять тисяч сімдесят дев`ять) євро 14 (чотирнадцять) євроцентів, з посиланням на обізнаність боржника з виконавчим провадженнями відкритим відносно нього, однак не вчиненням жодних дій для виконання покладених на нього виконавчим листом зобов`язань, що свідчить про ухилення від виконання судового рішення. Вказані обставини зумовили звернення державного виконавця до суду з цим поданням.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.09.2023 року, справу за вказаним поданням передано головуючому по справі судді Калініченко Л.В.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 18.09.2023 року, прийняти вказане подання до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання в приміщенні суду на 20 вересня 2023 року о 09 годині 00 хвилин, з викликом державного виконавця. Одночасно судом зобов`язано державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк Валентина Вікторовича надати до суду у судове засідання 20.09.2023 року о 09 годині 00 хвилин, належним чином завірені копії усіх матеріалів виконавчого провадження ВП 61533677 з примусового виконання виконавчого документа виконавчого листа №947/20145/19, виданого 18.02.2020 року Київським районним судом міста Одеси.

На виконання вказаної ухвали суду, 19.09.2023 року до суду надійшли від Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №61533677.

У судове засідання призначене на 20.09.2023 року з`явився державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк Валентин Вікторович, який подання підтримав та просив суд задовольнити.

Також до судового засідання з`явився представник боржника ОСОБА_1 адвокат Ушаков Олексій Олександрович, який підтвердив відповідність поданого до суду подання вимогам процесуального законодавства, однак заперечував проти його задоволення в повному обсязі, з підстав необґрунтованості.

У відповідності до положень ч.4 ст.441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає подання підлягаючим задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебувала цивільна справа №947/20145/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.

За наслідком розгляду вказаної справи, 18.12.2019 року Київським районним судом міста Одеси ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 89079 (вісімдесят дев`ять тисяч сімдесят дев`ять) євро 14 (чотирнадцять) євроцентів, та у відшкодування судових витрат 18989,20 грн.

Зазначене рішення суду набрало законної сили 20.01.2020 року.

18.02.2020 року Київським районним судом міста Одеси на виконання зазначеного рішення суду видано виконавчий лист №947/20145/19 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 89079 (вісімдесят дев`ять тисяч сімдесят дев`ять) євро 14 (чотирнадцять) євроцентів.

12.03.2020 року стягвач ОСОБА_3 звернувся до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з заявою про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом.

На підставі виконавчого листа №947/20145/19, виданого 18.02.2020 року Київським районним судом міста Одеси, державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк Валентином Вікторовичем 13.03.2020 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61533677, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 89079,14 Євро.

У відповідності до витребуваних судом належним чином завірених копій матеріалів виконавчого провадження ВП №61533677 вбачається, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2020 року тієї ж дати було скеровано державним виконавцем на ім`я зокрема ОСОБА_1 , за адресою місця проживання визначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповідним супровідним листом від 13.03.2020 року за №14564.

Тієї ж дати, 13.03.2020 року державним виконавцем складено виклик, яким зобов`язано ОСОБА_1 з`явитись до виконавця 18.03.2020 року, який скеровано 14.03.2020 року, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошта» від 14.03.2020 року.

13.03.2020 року державним виконавцем також в рамках виконавчого провадження ВП №61533677, відносно боржника ОСОБА_1 винесені:

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження;

- постанову про арешт коштів боржника;

- постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника;

- постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на рухоме майно боржника, зокрема транспортний засіб марки «ОДИСЕЙ», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- постанову про арешт коштів боржника;

- а також отримано відповідь з Державного реєстру речових парв на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 13.03.2020 року за №204047505, відповідно до якої встановлено відсутність нерухомого майна зареєстрованого за ОСОБА_1

01.08.2023 року державним виконавцем отримано на запит відповідь від Державної прикордонної служби України за №170435155 від 01.08.2023 року, відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ім`я якого видано закордонний паспортFG292188, у період з 13.03.2020 року по 01.08.2023 року два рази здійснював перетин державного кордону України, а саме: 30.09.2022 року в напрямку в`їзд; 01.12.2022 року виїзд.

В подальшому державним виконавцем отримано платіжну інструкцію №61533677 від 02.08.2023 року відповідно до якої з рахунку боржника ОСОБА_1 , відкритого в АТ «Універсал банк» були стягнуті грошові кошти в сумі 6412,68 грн. на користь Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в рахунок стягнення за ВП №61533677.

За наслідком чого, 31.08.2023 року державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк Валентином Вікторовичем винесено розпорядження №61533677, відповідно до якого вирішено з отриманих грошових коштів в сумі 6412,68 грн., які надійшли 30.08.2023 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №947/20145/19 виданого 18.02.2020 року, перерахувати: грошові кошти в сумі 5529,32 грн. на користь стягувача ОСОБА_3 ; грошові кошти в сумі 614,36 грн. в якості виконавчого збору; 69,00 грн. в якості витрат виконавчого провадження; 200,00 грн. в якості витрат виконавчого провадження.

04.09.2023 року до Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява від представник стягувача Дімарського Д.Л. про здійснення дій зі звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржникові у виїзду за межі державного кордону України, за наслідком чого державним виконавцем скеровано до суду 07.09.2023 року зазначене подання.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 13.09.2023 року державним виконавцем в межах ВП №61533677, 13.09.2023 року винесено постанову про притягнення фізичної особи до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду, відповідно до якої вирішено вирішити питання щодо притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за невиконання виконавчого листа №947/20145/19 від 18.02.2020 року.

Додатково з матеріалів виконавчого провадження №61533677 судом встановлено, що 07.08.2023 року на електронну скриньку державної виконавчої служби надійшов лист від ОСОБА_1 про незгоду з накладеним арештом на його розрахунковий рахунок, відкритий у банку, з підстав того, що цивільна справа відносно нього, на його погляд, є підробленою, він з нею незгоден, як і з ухваленим судовим рішенням.

08.08.2023 року на електронну скриньку державної виконавчої служби надійшов лист від ОСОБА_1 , в якому останній підтверджує отримання в електронному вигляді копії постанови про відкриття виконавчого провадження, а також зазначає про відсутність підстав для накладення арештів на його рахунки та майно, оскільки провадження у справі було закрито. Також до зазначеного листа в електронному вигляді, ОСОБА_5 було надано до суду фотокопії документів викладених на іноземній мові, без належним чином засвідченого перекладу на державну мову України.

11.09.2023 року до Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло доручення за вих. №03.2-1808 від Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідно до якого наказано перевірити факти, встановити причини і умови, вжити за необхідністю заходи, взяти під контроль виконання доручення, у зв`язку зі зверненням ОСОБА_1 .

За наслідком розгляду вказаного доручення, начальником Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 13.09.2023 року за вих. №93184 надано відповідну відповідь, з повним описанням проведених дій в рамках виконавчого провадження ВП №61533677, які відповідають вищевикладеним судом.

Будь-яких інших документів, у тому числі від ОСОБА_1 , які б підтверджували вчинення ним жодних дій у тому числі спрямованих на виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 18.12.2019 року по цивільній справі №947/20145/19, на примусове виконання якого 18.02.2020 року Київським районним судом міста Одеси видано виконавчий лист №947/20145/19 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 89079,14 Євро, витребувані судом належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №61533677, не містять.

Під час розгляду зазначеного подання, представником ОСОБА_1 також не надано жодних доказів чи документів на підтвердження виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 18.12.2019 року по цивільній справі №947/20145/19, або на підтвердження викладених заперечень проти незгоди з наявним виконавчим провадженням та цим поданням, як і доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 при наявній незгоді з рішенням суду та діями державного виконавця, вчинялись жодні з передбачених законодавством дій щодо оскарження рішення Київського районного суду міста Одеси від 18.12.2019 року по цивільній справі №947/20145/19 або оскарження дії, рішення чи бездіяльності державного виконавця.

Також, під час розгляду справи представником ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження доводів викладених ОСОБА_1 у електронних зверненнях скерованих на адресу Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з приводу незгоди з судовим рішенням та закриття провадження у справі, приймаючи, що у матеріалах цивільної справи №947/20145/19, наявне лише заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 18.12.2019 року, яким закінчено розгляд справи, яке набрало законної сили та підлягає до обов`язкового виконання.

У зв`язку з чим, судом встановлено, що ОСОБА_1 повністю обізнаний про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження ВП №61533677, з примусового виконання виконавчого листа №947/20145/19, виданого 18.02.2020 року Київським районним судом міста Одеси, про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 89079,14 Євро, перебуває за кордоном, отримує дохід, однак крім висловленої незгоди у електронному зверненні про наявне відносно нього виконавче провадження, не вчиняє жодних дій спрямованих на виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 18.12.2019 року по цивільній справі №947/20145/19, на примусове виконання якого 18.02.2020 року Київським районним судом міста Одеси видано виконавчий лист №947/20145/19, що також не спростовано під час розгляду цього подання його представником, який є фаховим адвокатом, яким в порушення ч.1 ст.81 ЦПК України не надано жодного доказу на підтвердження заперечень проти задоволення подання.

За наслідком чого, щодо поданого до суду подання та порушеного питання про вжиття тимчасового обмеження боржникові в рамках виконавчого провадження №61533677 у праві виїзду за межі України, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження», Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 4, 5, 6 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Зазначені вимоги не застосовуються стосовно осіб, позбавлених особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, що встановлюється згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей" на час позбавлення особи особистої свободи.

Боржник зобов`язаний:

1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;

2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;

3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;

4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини;

5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;

6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до п.19 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право зокрема: 19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно з узагальненнями Верховного суду України від 01 лютого 2013 року «Про судову практику щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», наголошується на тому, що з погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

У зв`язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону № 606-XIV, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

На підставі наведеного, Верховний Суд України зробив висновок, що поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Відповідно до вимог статті 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв`язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України».

У відповідності до ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорта або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З урахуванням вищевикладеного та з урахуванням того, що рішення Київського районного суду міста Одеси від 18.12.2019 року по цивільній справі №947/20145/19, набрало законної сили, є обов`язковим для виконання, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП №61533677, про яке боржнику достеменно відомо, державним виконавцем вчинено достатньо дій в межах виконавчого провадження, проте рішення суду боржником свідомо не виконано, не зважаючи на це, боржник перебуває за кордоном, жодного разу не з`явився до державного виконавця, не вчинив жодних дій про повідомлення державного виконавця про майновий стан, наявність рахунків, можливість виконання рішення суду, не вчинив жодних дій спрямованих на виконання рішення суду, та з урахуванням усіх обставин в сукупності, суд вважає, що факт ухилення боржника ОСОБА_6 від виконання вищевказаного рішення суду, є наявним та доведеним.

Крім того слід зазначити, що пунктом 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість рішень суду

Згідно з ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод Європейського суду з прав людини як джерела права.

У Законі України «Про виконавче провадження» поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1).

Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд.

Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Право на справедливий суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін. Обов`язковість виконання судових рішень, разом із іншими складовими права на справедливий суд, зокрема, такими як суб`єктивна неупередженість суду, принцип правової визначеності, заборона втручання законодавця у відправлення правосуддя розглядаються Судом в якості елементів верховенства права (Golder v. The United Kingdom, аpp. no. 4451/70).

Отже, виконання судових рішень - це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період з надходження до суду позовної заяви й закінчується виконанням рішення суду.

Отже виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи, що забезпечення виконання рішення суду застосується як гарантія задоволення законних вимог стягувача, з метою упередження наміру щодо навмисного ухилення від виконання рішення суду саме шляхом виїзду за кордон, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця підлягає задоволенню, так як обґрунтоване та доведене.

Керуючись ст. 260, 261, 352-354, 441 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», суд,

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуменюк Валентина Вікторовича, за участі заінтересованої особи стягувача ОСОБА_3 , про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржнику фізичній особі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання ним зобов`язань, покладених на нього рішенням Київського районного суду міста Одеси від 18.12.2019 року по цивільній справі №947/20145/19, на примусове виконання якого 18.02.2020 року Київським районним судом міста Одеси видано виконавчий лист №947/20145/19 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 89079 (вісімдесят дев`ять тисяч сімдесят дев`ять) євро 14 (чотирнадцять) євроцентів.

Копію ухвали направити для виконання до Адміністрації Державної прикордонної служби України (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 26), а також стягувачу, боржнику та дерпжавному виконавцю для відома.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали суду складено 20.09.2023 року.

Головуючий Калініченко Л. В.