Справа № 404/3927/23
Номер провадження 2/404/852/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , у травні 2023 року звернувся до суду з позовом про виселення без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2 , з належної йому на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 . В обгрунтування позову зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності від 06 вересня 2021 року № 896, зареєстрованого 06.09.2021 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . Вказану квартиру, придбав з прилюдних електронних торгів проведених Державним підприємством «Сетам» з реалізації арештованого нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 . До реалізації на прилюдних торгах вищезазначеної квартири, у вказаній квартирі ОСОБА_3 не проживав, це помешкання займала його мати - ОСОБА_2 , яка до теперішнього часу, належну позивачу на праві приватної власності квартиру не звільнила. Колишнім власником квартири ОСОБА_3 , право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 було оскаржено в судовому порядку. Справа № 404/7738/21, за позовом ОСОБА_3 про визнання не дійсним електронних торгів, протоколу їх проведення, акта про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності розглянута судами першої та апеляційної інстанції. Постановою апеляційного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2023 року по справі № 404/7738/21 прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Постанова апеляційного суду набрала законної сили в день її прийняття. Не зважаючи на вказане рішення апеляційного суду відповідач, яка являється матір`ю колишнього власника ОСОБА_3 продовжує проживати в зазначеній квартирі. Як вказав позивач, на його письмову вимогу про звільнення в строк до 10 травня 2023 року квартиру не звільнила. А відтак, позивач змушений звернутись до суду з відповідними позовом.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 травня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання (а.с.18).

Через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позов (вх. № 27888 від 01.08.2023 року), в якому остання заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що спірним житловим приміщенням у даній справі є квартира АДРЕСА_1 . Вказаний об`єкт нерухомості належав ОСОБА_3 на праві власності на підставі Договору купівлі - продажу квартири, посвідченого 23.10.2006 приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тюртюбек О. О. (реєстровий номер 3360). ОСОБА_2 , яка належить до членів сім`ї власника ОСОБА_3 , безперервно та постійно проживає у зазначеній квартирі з 03.11.2006 року. Вказані обставини не оспорюються. Після цього, між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 03.04.2007 року укладено кредитний договір № 014-09.5-72291, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі: 9 180 доларів США строком до 02.04.2017 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, та сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі: 13,750 % річних, згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку визначеному договором. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 03.04.2007 року між ОСОБА_3 та Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» укладено Договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кріпким Ю. В. та зареєстрований в реєстрі за № 926. Предметом іпотеки, згідно з пунктом 1.2. Договору, є житлова квартира АДРЕСА_1 . З огляду на вказане, спірна житлова квартира є лише об`єктом нерухомості, в рахунок якого забезпечено виконання зобов`язання позичальника за кредитним договором від 03.04.2007 року. Отже, ОСОБА_3 придбав відповідну квартиру (23.10.2006 року) ще до укладення кредитного договору (03.04.2007 року), у межах якого забезпечено виконання зобов`язання. Тобто, зазначене житлове приміщення, про виселення з якого позивач звернувся до суду, забезпечено іпотекою та придбано не за рахунок кредитних коштів, оскільки ОСОБА_3 вже був власником квартири на момент укладення кредитного договору. Вважає, що позивачем не доведено обставини придбання спірного нерухомого майна за рахунок кредитних коштів, забезпечених іпотечним договором. Таким чином, позовні вимоги про виселення ОСОБА_2 із квартири, придбаної не за рахунок кредитних коштів і забезпеченої іпотекою цього житла вважає необґрунтованими. Відповідач зазначила, що постанова Кропивницького апеляційного суду від 04.04.2023 року у справі № 404/7738/21 на даний час переглядається у касаційному порядку, що підтверджується ухвалою Верховного Суду від 12.06.2023 про відкриття касаційного провадження. А відтак, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі (а.с.40-58).

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, що викладені у відзиві на позов.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Відповідно до копії свідоцтва від 06 вересня 2021 року посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Потьомкіною І.А., зареєстрованого в реєстрі за № 896, ОСОБА_1 належить на праві власності майно вартістю 161517,30 грн., що складається з однокімнатної квартири за номером АДРЕСА_1 (а.с.4).

Вказані обставини також підтверджуються Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 273505862 від 06.09.2021 року (а.с.5).

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 04 квітня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександра Олександровича та Акціонерного товариства«Райффайзен Банк» - задоволено. Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 03 листопада 2022 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_3 до Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько Олександра Олександрович, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача Акціонерне товариство «Райффайзен Банк» про визнання недійсними електронних торгів, протоколу їх проведення, акта про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності відмовлено. Знято арешт з однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 19 жовтня 2021 року (а.с.6-10).

Позивачем на адресу відповідача 03 травня 2023 року направлено повідомлення про виселення, відповідно до якого ОСОБА_2 в строк до 10 години, 10 травня 2023 року необхідно виселитися з квартири АДРЕСА_1 (а.с.11-12), яке залишено без відповіді та реагування.

За змістом статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Зазначене кореспондується зі статтею 321 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено що, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Норами частини першої статті 16 Цивільного кодексу України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 4 Цивільного-процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За приписами частини другої статті 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За змістом статтей 316, 317, 319 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Оскільки право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном, якого ніхто не може бути позбавлений, крім випадків, передбачених законом, то власник житла має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, згідно з положеннями статті 391 Цивільного кодексу України.

Вказана норма передбачає усунення порушень права власності будь-яким способом, у тому числі, й шляхом виселення.

Частиною першою статті 156 Житлового кодексу України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до частини другої статті 64 Житлового кодексу України до членів сім`ї власника будинку належать дружина (чоловік) власника, їх діти і батьки.

Аналогічну норму містить також стаття 405 Цивільного кодексу України - члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якого вони є, і з припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Відповідний правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 05.11.2014 року за результатами розгляду справи № 6-158цс14, в постанові від 15 серпня 2018 року за результатами розгляду справи № 595/1271/16-ц.

У пунктах 38, 92 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц зроблено висновок, що негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Допоки особа є власником нерухомого майна, вона не може бути обмежена у праві звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження цим майном, зокрема і шляхом виселення. А тому негаторний позов може бути пред`явлений упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки наразі позивачу на праві приватної власності належить спірна квартира, в свою чергу право власності колишнього власника спірного майна ОСОБА_3 припинилось, отже відповідно і у членів сім`ї колишнього власника, до яких входить ОСОБА_2 втрачено право користування жилими приміщенням, наразі відповідачем чиняться позивачу перешкоди у вільному володінні та користування майном, яке належить йому на праві власності, а тому суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, та є таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено повністю, тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір 1073,60 грн.

Керуючись Контситуцією України, Житловим кодексом Української РСР, статтями 15, 16, 316, 317, 319, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України, статтями 10, 11, 76-81, 141, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про виселення з квартири без надання іншого жилого приміщення, задовольнити повністю.

Виселити без надання іншого житлового приміщення ОСОБА_2 , з квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_3 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 25.09.2023 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда