Справа № 201/4395/23
Провадження №4-с/175/16/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бойко О.М.

при секретареві судового засідання Бабко-Малої В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське матеріали скарги ОСОБА_1 на Державного виконавця Соборного відділу ДВС у м. Дніпрі, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова Андрія Васильовича на бездіяльність, дій та рішення державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшли матеріали цивільної скарги ОСОБА_1 на Державного виконавця Соборного відділу ДВС у м. Дніпрі, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Конопльова Андрія Васильовича на бездіяльність, дій та рішення державного виконавця за підсудністю з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

В скарзі представник скаржника ОСОБА_1 адвокат Бляхарська Юлія Олександрівна зазначає наступне.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.11.2021 року ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком (п?ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки; стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь потерпілого ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) 8 666. 00 грн., у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 350 000, 00 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.02.2022 року вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 22.11.2021 року щодо ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч2 ст. 286 КК України, змінено в частині призначеного покарання: вважати ОСОБА_2 засудженим за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки; в решті вирок суду було залишено без змін.

Після набрання вироком суду у справі №175/881/21 законної сили, Дніпропетровським судом Дніпропетровської області було видано виконавчий лист, який ОСОБА_1 подав до виконавчої служби.

В провадженні державного виконавця Соборного відділу ДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова Андрія Васильовича перебувало виконавче провадження №71351933, за виконавчим листом №175/881/21-к, виданим 10.11.2022 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області

23.03.2023 року державним виконавцем Конопльовим А.В. було прийнято

постанову про закінчення виконавчого провадження №71351933 на підставі вимог п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» та повернуто виконавчий документ.

Про смерть боржника ОСОБА_1 дізнався після отримання на руки оскаржуваної постанови державного виконавця від 23.03.2023 року.

Відразу після з?ясування цієї обставини скаржник звернувся до органів нотаріату та дізнався про наявність спадкової справи відкритої відносно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). 06.04.2023 року за вх. No46/02-14 приватному нотаріусу Бунякіній О.В. було подано відповідну претензію (вимогу) кредитора у відповідності до положень ст.ст. 1281, 1282 ЦК України.

В свою чергу, маючи повноваження відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції з вчинення виконавчих дій, державний виконавець Конопльов А.В. не вчинив жодних дій щодо встановлення наявності правонаступників ОСОБА_2 , не направив відповідні запити до органів нотаріату.

Скаржник категорично не погоджується з такою бездіяльністю та рішенням (постановою) державного виконавця Соборного ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова А.В., оскільки державний виконавець не вжив дій, спрямованих на повідомлення стягувача про факт смерті боржника, для вчинення стягувачем дій, спрямованих на встановлення спадкоємців, також не вжив дій, спрямованих на встановлення правонаступників боржника, заміни сторони виконавчого провадження.

Розгляд скарги проведено без участі сторін з врахуванням наданих письмових доказів.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, всебічно та повно дослідивши матеріали скарги, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог скаржника з огляду на наступне.

У відповідності до частини 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку,

передбаченому законом.

За змістом ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов?язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону та пункту 6 розділу 1 Інструкції під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (п.3 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Згідно з абзацом другим пункту 1 розділу II Інструкції виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов?язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися по суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, з обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У силу пунктів 12, 13 Інструкції у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження. а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження ї правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. У хвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Згідно з пунктом 3 частини першої та другої статті 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Закінчення виконавчого провадження без належних правових підстав грубо порушує права стягувача на неупереджене, ефективне, своєчасне і в повному обсязі виконання судового рішення.

Із зазначеного нормативного регулювання випливає, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об?єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов?язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.

Отримавши дані про смерть фізичної особи - сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 лишня 2010 року №2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з?ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.

Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони ї спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.

Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов?язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17.

Рішення примусового виконання рішення державним виконавцем встановлено (що відображено в оскаржуваній постанові), що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 - ОСОБА_2 помер. При цьому, державний виконавець Конопльов А.В. не вжив заходів, та не звернувся до компетентних органів/осіб для отримання інформації про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_2 . Так, державним виконавцем не вчинено дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження її спадкоємцем.

Згідно з частиною першою статті 608 ЦК України зобов?язання припиняється з смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов?язаним з його особою і у зв?язку з цим не може бути виконано іншою особою.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1282 ЦК України передбачено, що спадкоємці зобов?язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов?язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі смерті боржника за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов?язанні.

Враховуючи зазначене вище, оскільки дані спірні правовідносини допускають правонаступництво, так як є зобов?язанням із сплати шкоди (в грошовому еквіваленті), вчиненої внаслідок злочину, державним виконавцем не вчинено дій щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлого боржника, як сторони виконавчого провадження, її спадкоємцями, не вчинено дій щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, а передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, скаржник вважає що така бездіяльність має бути визнана протиправною, а постанова від 23.03.2023 про закінчення виконавчого провадження №71351933 - скасована.

Згідно ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Отже, відповідна заміна сторони виконавчого провадження правонаступником після закінчення виконавчого провадження може бути здійснена лише у випадку скасування постанови виконавця про закінчення відповідного виконавчого провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог скарги щодо дій та рішень державного виконавця.

Згідно зі ст. 452 ЦПК України витрати пов`язанні з розглядом скарги, покладаються на орган державної виконавчої служби у разі задоволення скарги заявника.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 10, 258, 259, 260, 263, 264, 265, 450, 451, 452 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на Державного виконавця Соборного відділу ДВС у м. Дніпрі, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова Андрія Васильовича на бездіяльність, дій та рішення державного виконавця, задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Соборного відділу ДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова Андрія Васильовича в частині невжиття дій, спрямованих на встановлення правонаступників боржника у виконавчому провадженні №71351933.

Визнати протиправними дії державного виконавця Соборного відділу ДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова Андрія Васильовича щодо закінчення виконавчого провадження № 71351933 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Скасувати постанову державного виконавця Соборного відділу ДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова Андрія Васильовича від 23.03.2023 року про закінчення виконавчого провадження №71351933 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов?язати державного виконавця Соборного відділу ДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Конопльова Андрія Васильовича вчинити усі передбачені законом дії для встановлення правонаступників боржника ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у виконавчому провадженні №71351933 з примусового виконання виконавчого листа №175/881/21-к, виданого 10.11.2022 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області.

Витрати пов`язанні з розглядом скарги, покласти на Соборний відділ ДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, а ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у разі, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Бойко О.М.