Справа № 569/6843/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.,

за участі секретаря судового засідання Янка М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про скасування заборгованості за аліментами, припинення їх стягнення, визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та його відкликання

В засіданні приймали участь:

позивач: ОСОБА_1 ;

представник відповідача: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування заборгованості за аліментами, припинення їх стягнення, визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та його відкликання. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що cудовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області №569/25079/21 від 06.01.2022 з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 08.12.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Вказує, що на час звернення і заявою про видачу вказаного судового наказу, вони з дітьми проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2022 у справі №569/24366/21 шлюб між ним та відповідачкою розірвано та визначено місце проживання дітей з відповідачкою, як їх матір`ю. Зазначає, що після 24.02.2022 відповідач разом з дітьми поїхала проживати в село до батьків в с. Новородчиці Рівненського (Острозького) району. Проте, з 27.04.2022 донька ОСОБА_4 повернулася через неможливість проживати в середовищі родини колишньої дружини і з того часу проживає разом з ним та його матір`ю 1947 р. нар. в м. Рівне, навчається в ЗОШ № 11 та перебуває на повному його утриманні.

Через неприязні відносини з відповідачкою домовитися (узгодити) про спосіб виконання обов`язку по утриманні дитини було неможливо, з урахуванням таких обставин стягувач аліментів домовилася з донькою, що частина аліментів від 1/3 будуть залишатися на утримання доньки і тому відповідачці не перераховуватимуться у повному обсязі.

Але, не дотримавшись домовленості, що частина аліментів від 1/3 їх розміру будуть залишатися на утримання доньки, стягувач передала судовий наказ на примусове виконання. Дані дії відповідачки вважає підступними та такими, що спричиняють йому моральну шкоду втягуючи його в судові процеси, оскільки частина аліментів фактично була залишена на утримання доньки, водночас згідно судового наказу вони не були сплачені в повному розмірі як від 1/3 доходу, тому вбачається деяка заборгованість. Тобто, фактично проживаючи з дитиною (донькою), згідно судового наказу він змушений сплачувати аліменти на цю ж дитину.

За наведеного просить суд: звільнити його від заборгованості за аліментами на утримання дітей; стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , 2009 р.н. та ОСОБА_5 , 2016 р.н. у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу щомісячно, з дня подачі позову до суду припинити; судовий наказ Рівненського міського суду Рівненської області від 06 січня 2022 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платну аліментів щомісячно, починаючи з 08 грудня 2021 року і до досягнення дітьми повноліття визнати таким, що не підлягає виконанню та відкликати.

Ухвалою суду від 28.04.2023 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 29.06.2023 заяву позивача від 09.06.2023 про зміну предмета позову повернуто позивачу.

Ухвалою суду від 03.08.2023 заяву позивача від 19.07.2023 про зміну предмета позову залишено без розгляду, у задоволенні клопотання позивача про залучення третьої особи відмовлено, зобов`язано позивача забезпечити можливість участі дитини ОСОБА_4 , під час розгляду справи для заслуховування її думки у наступному судовому засіданні в присутності представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради та викликано в судове засідання представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради.

У судовому засіданні 18.09.2023 позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та зазначив, що донька проживає з ним з 27.06.2022.

Представник відповідача у судовому засіданні 18.09.2023 заперечив щодо задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

18.09.2023 представником третьої особи подано клопотання про розгляд справи без їхньої участі.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судовим наказом Рівненського міського суду Рівненської області №569/25079/21 від 06.01.2022 з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 08.12.2021 і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14.11.2022 у справі №569/24366/21 шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю - ОСОБА_2 .

Відповідно до витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №230/07-13-12 від 16.05.2023, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані, зокрема, діти сторін та відповідачка.

Згідно довідки Рівненського ліцею №11 Рівненської міської ради №16 від 12.01.2023, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчається у 7-г класі Рівненського ліцею №11 Рівненської міської ради.

Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №401, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала на лікуванні у стаціонарі з 11.02.2023 по 16.02.2023. Основне захворювання: Синдром рейно, множинні локалізації.

Згідно довідки Приватного підприємства туристична компанія "Україна" №16 від 27.06.2023, позивач разом з донькою, ОСОБА_4 , 2009 р.н. з 08.08.2022 по 16.08.2022 перебував у лікувально-оздоровчому комплексі "Санта-Марія" смт.Східниця, за що оплатив 20 000, 00 грн.

Крім того, на підтвердження понесених позивачем на доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , додаткових витрат, ОСОБА_1 надано видаткову накладну від 22.08.2022 на суму 13 511, 00 грн та від 02.04.2023 на суму 7 700, 00 грн.

Згідно акту №1 від 12.07.2023, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає з ОСОБА_1 з квітня 2022 року по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 .

Також судом було заслухано у судовому засіданні 18.09.2023 в присутності представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради думку дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка повідомила суду, що з 27.06.2023 року по теперішній час фактично проживає зі своїм батьком ОСОБА_1 та перебуває на його повному утриманні.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частинами першою та другою статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789- ХІІта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ч.ч. 1-3ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Таким чином, аліменти на утримання дитини стягуються із того з батьків, хто проживає окремо від дитини, на користь другого з батьків, із ким дитина проживає на відповідній правовій підставі (за домовленістю між самими батьками, рішенням органу опіки та піклування, рішенням суду).

Матеріалами справи стверджується, що донька сторін, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.06.2023 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , та на даний час (після досягнення 14 років) виявила бажання проживати разом з батьком, а тому можна зробити висновок, що між батьками було досягнуто домовленість про місце проживання дитини.

Згідно з ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Положеннями частини 2 статті 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати аліментів або заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність передбачених законом обставин.

Відтак, з урахуванням предмета спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Судом встановлено, що неповнолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.06.2023 проживає разом з батьком ОСОБА_1 , та знаходиться на його повному утриманні, а тому суд приходить до висновку, що в даному випадку стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на її утримання є недоцільним та таким, що не відповідає їхньому призначенню, а тому позовні вимоги в частині припинення стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за судовим наказом №569/25079/21 від 06.01.2022, виданим Рівненським міським судом Рівненської області обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Також, враховуючи, що син сторін, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу між батьками, залишився проживати з матір`ю, відповідачем у справі, та на даний час продовжує проживати з нею, тому позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів на його утримання не підлягають до задоволення.

Щодо позовної вимоги про звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів на утримання дітей, суд зазначає таке.

Як стверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 23.05.2023 №131620, складеного державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, під час примусового виконання cудового наказу Рівненського міського суду Рівненської області №569/25079/21 від 06.01.2022 станом на 01.05.2023 заборгованість позивача зі сплати аліментів становить 45 211, 15 грн.

Згідно з ч.2 ст. 197 СК України, за позовом платника податків аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості по аліментам, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Положеннями частини 2 статті 273 СК України визначено, що якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що платник аліментів може бути звільнений за рішенням суду від сплати аліментів або заборгованості за аліментами, у разі якщо доведе суду наявність передбачених законом обставин.

Судом встановлено, що заборгованість по аліментам виникла у позивача з 27.06.2023, тобто в період, коли донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з батьком та перебувала на його утриманні, що є обставиною, яка має істотне значення, оскільки призначення присуджених аліментів - це утримання дітей. Так як заборгованість продовжує обліковуватись та сплата аліментів за цей період матері дитини, на утриманні якої вона не перебуває, може призвести до негативних фінансових наслідків для позивача, що відповідно буде порушувати й права дитини.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч.4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За таких обставин позовна вимога про звільнення від сплати заборгованості по аліментах є обґрунтованою в частині звільнення ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах, нарахованої Відділом державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 27.06.2022 за судовим наказом №569/25079/21 від 06.01.2022, виданим Рівненським міським судом Рівненської області.

Стосовно позовної вимоги позивача про звільнення від сплати заборгованості по аліментах на утримання сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд вказує, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Обставини справи свідчать про те, що сторонами досягнуто згоди про місце проживання доньки сторін, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із батьком, В той час, як син сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом із матір`ю. Однак належні, достатні, допустимі й достовірні докази того, що сторони в передбаченому законом порядку погодили питання утримання сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в матеріалах справи відсутні. Натомість судовий наказ Рівненського міського суду Рівненської області №569/25079/21 від 06.01.2022, яким стягнуто з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання обох дітей, в тому числі і сина, є чинним.

З огляду на викладене вище та враховуючи, що син сторін, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після розірвання шлюбу між батьками, залишився проживати з матір`ю, відповідачем у справі, та на даний час продовжує проживати з нею, тому позовна вимога в частині звільнення від сплати заборгованості по аліментах на його утримання не підлягає задоволенню.

Щодо визнання судового наказутаким, що не підлягає виконанню та його відкликання необхідно вказати, що згідно зі ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Із змісту позову не вбачається з яких саме передбачених законом підстав позивач просить суд визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню у повному обсязі, з огляду на те, що згідно вказаного виконавчого документа стягуються аліменти не тільки на дитину, котра проживає з ним, але й на дитину, котра проживає з відповідачкою.

Наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально - правові та процесуально- правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили ( крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного і того ж питання у разі віднайденого оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дублікату.

Наведені позивачем обставини не підпадають під перелічені в цивільному законодавстві підстави для визначення виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

За приписами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3ст. 12 ЦПК України).

Крім того згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на як вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене вище, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування заборгованості за аліментами, припинення їх стягнення, визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та його відкликання, підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору -Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування заборгованості за аліментами, припинення їх стягнення, визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню та його відкликання, задовольнити частково.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за судовим наказом №569/25079/21 від 06.01.2022, виданим Рівненським міським судом Рівненської області.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості по аліментах, нарахованої Відділом державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з 27.06.2022 за судовим наказом №569/25079/21 від 06.01.2022, виданим Рівненським міським судом Рівненської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 );

третя особа: Відділ державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Замкова, 22а, м. Рівне, 33028, ІК35007146).

Повне судове рішення складене та підписане 20.09.2023.

Суддя Левчук О. В.