ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/5/23Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 22-ц/817/618/23 Доповідач - Дикун С.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

Головуючої - Дикун С.І.

Суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

за участі секретаря - Жук В.М.

учасника справи представника позивача АТ Таскомбанк - Пономаренка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу №596/5/23 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», інтереси якого представляє адвокат Пономаренко Олександр Володимирович на заочне рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31 березня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, постановлене суддею Лисюк І.О., повний текст рішення складено 03 квітня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2022 року АТ «ТАСКОМБАНК» звернулось у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 27 серпня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , згідно якого кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до умов Паспорту кредиту та кредитного договору позичальнику було надано грошові кошти в сумі 572 659,74 грн. строком користування 60 місяців зі сплатою річних процентів 0,01 % від суми боргу за договором та щомісячних процентів 1,50 % від суми кредиту. Позичальник підтвердив, що ознайомлений з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. 17 грудня 2021 року права вимоги за вищевказаним кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № 171221. Відповідно до умов цього Договору, позивач є новим кредитором відповідача за кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами. Дана інформація є відомою боржнику. Разом з тим, відповідач умови кредитного договору не виконував, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернув. Неодноразовими телефонними повідомленнями відповідача було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни.

31 жовтня 2022 року відповідачу було надіслано повідомлення - вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором, однак зазначена вимога відповідачем не виконана. Станом на 29.11.2022 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 674 690, 05 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 557 654,80 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) - 13,65 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 117 021, 60 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за Кредитним договором № від 27 серпня 2021 року, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 29.11.2022 року становить 674 690 грн. 05 коп., що складається із: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 557 654, 80 грн.; заборгованість по річних процентах в тому числі прострочена) 13, 65 грн.; заборгованість по щомісячних процентах (в тому числі прострочена) 117 021, 60 грн. та понесені позивачем судові витрати.

Заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31 березня 2023 року в задоволенні позову Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» в інтересах якого діє представник Пономаренко Олександр Володимирович до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник АТ ТАСКОМБАНК - Пономаренко О.В. подав апеляційну скаргу на рішення суду, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення у даній справі, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, прийнятим із неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений та поінформований про відступлення прав вимоги за Кредитним договором № від 27 серпня 2021 року від ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» до АТ «ТАСКОМБАНК», що підтверджується тим, що після укладення Договору факторингу №171221 від 17.12.2021 року, він неодноразово сплачував кредитну заборгованість новому кредитору - АТ «ТАСКОМБАНК», що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим до суду та виписками по особових рахунках, які наявні в матеріалах справи.

Вказав, що часткова сплата боржником основного боргу свідчить про визнання ним боргу та суд не був позбавлений можливості, у випадку наявності сумнівів щодо добросовісного здійснення учасниками справи їхніх процесуальних прав - витребувати, шляхом винесення відповідної ухвали про витребування доказів перерахування коштів за Кредитним договором № від 27 серпня 2021 року.

Зазначив, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог AT «ТАСКОМБАНК», судом безпідставно зазначено, що матеріали справи не містять доказів про те, що між ПАТ «Страхова компанія ТАС та ОСОБА_1 27 серпня 2021 року був укладений договір страхування та відповідач доручив ТОB «ФК «ЦФР» перевести кошти у сумі 37198,05 грн та 1900,00 грн на рахунок страхової компанії та в матеріалах справи відсутні докази укладення між TOB «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 кредитного договору № від 24 вересня 2020 року, на погашення поточної заборгованості, по якому було перераховано суму 529 886,69 грн.

Посилається на те, що суд самостійно встановив для позивача інструменти доказування та обмежив їх коло до 5 можливих видів документів - при тому, що AT «ТАСКОМБАНК» не є стороною вищевказаного Договору страхування і не був стороною Кредитного договору № від 24 вересня 2020 року.

Вказав, що суд першої інстанції фактично визнав безпідставними посилання позивача на розмір заборгованості, зазначений в розрахунку, наданому разом з позовною заявою, однак, як вбачається з матеріалів позовної заяви у справі №922/1177/22, АТ "ТАСКОМБАНК" було надано розрахунок заборгованості за Кредитним договором № від 27 серпня 2021 року та також надано виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 , з яких вбачаються обставини перерахування грошових коштів, назва угоди, часткове погашення заборгованості згідно умов кредитного договору.

Відзив у визначений судом термін не надійшов.

В судовому засіданні представник АТ ТАСКОМБАНК - адвокат Пономаренко О.В. підтримав вимоги апеляційної скарги, посилаючись на викладені у ній доводи.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить лист із рекомендованим повідомленням № 621 та довідка про причини повернення/досилання із відміткою про повернення по причині: адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно з пунктом 3 частини 8 статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19, від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20 та від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19.

Виходячи із вищевказаного, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене та необхідність дотримання судом строків розгляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод у розгляді справи в зв`язку з неявкою відповідача не вбачає.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення суду не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено, що 27 серпня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, згідно умов якого позичальнику було надано грошові кошти у розмірі 572 659,74 грн. на строк 60 місяців (а.с. 8-9).

27 серпня 2021 року ОСОБА_1 підписав паспорт кредиту № НОМЕР_1 (а.с. 10-12).

Відповідно до п.1.1. Кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Згідно з п.1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в цьому Договорі, а також Паспорті кредиту №5596444, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до приписів п.1.4. Договору, підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити/сплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів: 529886,69 грн. отримувач ТОВ «ФК «ЦФР»», , призначення: погашення поточної заборгованості за моїм діючим кредитним договором № від 24.09.2020 року; 2376,00 грн. - отримувач ТОВ «МЕГОГО», призначення: оплата за пакет послуг «Кіно і ТБ: Оптимальна» за 24 місяці за рахунок кредиту № від 27/08/2021; 1299,00 грн. отримувач ТОВ «ЦФР», , оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» № від 27/08/2021; 1900,00 грн. отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС», , призначення: оплата страхового платежу за договором страхування № від 27/08/2021; 37198,05 грн. - отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС», , призначення: оплата страхового платежу за договором страхування № від 27/08/2021.

У відповідності до п. 3.1., 3.2. Кредитного договору, всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 16.06.2021 р., які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднується, підписавши цей Договір.

Цей договір, Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 16.06.2021 р, складають єдиний договір.

Порядок повернення кредиту, кількість та розмір платежів визначено сторонами у п. 6 паспорту кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5596444.

Відповідно до умов Паспорту кредиту та Кредитного договору № від 27 серпня 2021 року Позичальнику надано грошові кошти на наступних умовах:

- сума кредиту - 572 659,74 гривень;

- строк користування - 60 місяців;

- річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором;

- щомісячні проценти - 1,50 % від суми кредиту.

Кредит надається безготівковим шляхом, протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору (п. 4 Паспорта кредиту).

17 грудня 2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено договір факторингу № 171221, відповідно до якого АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування, а останнє зобов`язується відступити АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Згідно із п. 2.3. договору факторингу відступлення права вимоги і всіх інших прав, належних ТОВ «ФК «ЦФР» за кредитними договорами, договорами поруки та їх перехід від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «ТАСКОМБАНК» відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі Реєстру прав вимог згідно Додатку № 2 до цього договору, але не раніше оплати АТ «ТАСКОМБАНК» суми зазначеної у п. 3.1. договору, після чого АТ «ТАСКОМБАНК» стає кредитором по відношенню до позичальників стосовно боргу та набуває всі права вимоги визначені цим договором та всі права вимоги за договорами поруки. Сторони підписують акт прийому-передачі Реєстру прав вимог в день здійснення оплати суми фінансування згідно п. 3.1. цього договору. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі Реєстру прав вимог підтверджує факт переходу від ТОВ «ФК «ЦФР» до АТ «ТАСКОМБАНК» прав вимоги боргу та є невід`ємною частиною цього договору (а.с. 13-24).

На виконання вимог п. 3.1. договору факторингу, АТ «ТАСКОМБАНК» сплатив ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування в повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером № 833437008 від 17 грудня 2021 року (а.с. 25).

Таким чином, ТОВ «ФК «ЦФР» передало АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитним договором № від 28 серпня 2021 року, укладеним із ОСОБА_1

31 жовтня 2022 року АТ «ТАСКОМБАНК» надіслало відповідачу повідомлення-вимогу щодо дострокового повернення коштів за кредитним договором у зв`язку з тривалим невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, яку останнім було залишено без належного реагування. (а.с.28-30).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору № від 27.08.2021 р. укладеному з позичальником ОСОБА_1 станом на 29.11.2022р., загальна заборгованість відповідача становить 674 690, 05 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 557 654,80 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 13,65 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 117 021, 60 грн. (а.с. 26-27).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів про те, що між ПАТ «Страхова компанія «ТАС» та відповідачем ОСОБА_1 27 серпня 2021 року був укладений договір страхування та відповідач доручив ТОВ «ФК «ЦФР» перевести кошти у сумі 37198,05 грн та 1900,00 грн на рахунок страхової компанії, а також в матеріалах справи відсутні докази укладення між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № від 24 вересня 2020 року, на погашення поточної заборгованості, по якому було перераховано суму 529 886,69 грн.

Колегія суддів не може погодитись із таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України договори та інші правочини є підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до положень статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно частини першої статті 598, статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом статей 626,628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України).

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України).

Згідно з вимогами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з положеннями пунктів 17.1. та 17.2. ст. 17 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів установлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Форми документів на переказ, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу, установлюються правилами платіжних систем. Обов`язкові реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, оброблення та захисту встановлюються нормативно-правовими актами Національного банку України. Документ на переказ може бути паперовим або електронним. Вимоги до засобів формування і обробки документів на переказ визначаються Національним банком України.

Пунктом 22.1.ст.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1)платіжне доручення; 2)платіжна вимога-доручення; 3)розрахунковий чек; 4)платіжна вимога; 5)меморіальний ордер. Національний банк України має право встановлювати інші види розрахункових документів.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем подано до суду розрахунок заборгованості за кредитним договором № від 27 серпня 2021 року, виписки по особовому рахунку клієнта ОСОБА_1 , де зазначено обставини перерахування грошових коштів, назва угоди, часткове погашення заборгованості згідно умов кредитного договору, меморіальний ордер, платіжне доручення.

Апеляційний суд зазначає, що виписка по особовому рахунку ОСОБА_1 подана позивачем до суду першої інстанції, відповідає формі виписки у відповідності до приписів Положення "Про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України", затвердженого постановою Правління Національного банку України №7-5від 04.07.2018р. і є первинним бухгалтерським документом.

Відповідно до висновку Верховного Суду у постановах від 19.02.2020р. у справі №910/І6143/18, від 24.01.2020р. у справі №910/5949/19, банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції та є підтвердженням виконаних операцій, а тому висновки суду першої інстанції про те, що жодних доказів у підтвердження виконання умов договору позивачем не було подано є безпідставними.

Колегія суддів звертає увагу, що подані документи слугують достатніми та допустимими доказами факту виконання банком свого зобов`язання щодо надання кредитних коштів. Викладене узгоджується з правовим висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №916/2387/19).

Висновки суду першої інстанції про те, що стороною позивача не було подано суду жодного з документів, які перелічені в п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», спростовуються копією меморіального ордеру за договором факторингу №171221 від 17.12.2021р. та копією повідомлення-вимоги АТ Таскомбанк позичальнику (а.с. 28-29), що були подані разом із позовною заявою до суду першої інстанції.

Колегія суддів не може погодитися із твердженнями суду про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку із неподанням позивачем доказів укладення договору між ПАТ «Страхова компанія «ТАС» та відповідачем ОСОБА_1 від 27 серпня 2021 року, а також кредитного договору № від 24 вересня 2020 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем ОСОБА_1 . Враховуючи те, що вказаних правочинів жодна зі сторін не оспорювала, відсутні рішення судів про визнання їх недійсними, що в силу ст. 204 ЦК України свідчить про презумпцію правомірності цих договорів, вищенаведені твердження суду є безпідставними.

Окрім цього, як вбачається із матеріалів справи, відповідач після укладення договору факторингу №171221 від 17.12.2021 року, неодноразово сплачував кредитну заборгованість новому кредитору - AT «ТАСКОМБАНК», що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 26-27) та виписками по особових рахунках ОСОБА_1 (а.с. 31-44), що були додані до позовної заяви. Так, ОСОБА_1 були здійснені наступні проплати на погашення заборгованості:

27.05.2022 року 5037, 72 грн.

14.06.2022 року 3981, 33 грн.

13.07.2022 року 2995, 36 грн.

16.09.2022 року 2990, 53 грн.

На загальну суму 15004,94 грн. на погашення основного боргу.

А також, 27.05.2022 року 9,28 грн.

14.06.2022 року 18,67 грн.

13.07.2022 року 4,64 грн.

16.09.2022 року 9,47грн.

На загальну суму 42,06 грн на погашення відсотків.

А тому, апеляційний суд приходить до висновку щодо обізнаності ОСОБА_1 про відступлення прав вимоги за Кредитним договором № від 27 серпня 2021 року від ТОВ «ФК «Центр Фінансових Рішень» до AT «ТАСКОМБАНК» та визнання відповідачем заборгованості як по основному боргу так і по процентах за користування кредитом.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги та вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а тому висновки викладені у рішенні не відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК», адвоката Пономаренка О.В. слід задовольнити, а заочне рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № від 27 серпня 2021 року, що в частині тіла кредиту, річних процентів, щомісячних процентів станом на 28.10.2022 року становить 674 690 грн. 05 коп., що складається із: заборгованість по тілу кредиту (в тому числі прострочена) 557 654, 80 грн.; заборгованість по річних процентах в тому числі прострочена) 13, 65 грн.; заборгованість по щомісячних процентах (в тому числі прострочена) 117 021, 60 грн. Розмір заборгованості підтверджується виписками по особовому рахунку ОСОБА_1 , розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням вимог апеляційної скарги, слід стягнути з ОСОБА_1 судові витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі 10 120 грн. та розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 15 180 грн., що в сукупності становить 25 300 гривень.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК задовольнити.

Заочне рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 31 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства ТАСКОМБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний ) заборгованість за кредитним договором № від 27 серпня 2021 року 674 690 грн. 05 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ідентифікаційний ) 25 300 гривень судових витрат понесених в суді першої та апеляційної інстанції у вигляді сплати судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 19 вересня 2023 року.

Головуюча Дикун С. І.

Судді: Гірський Б. О.

Костів О. З.