Справа № 458/1254/16-ц
УХВАЛА

21.09.2023 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя Ференц Р.І.,

секретар судового засідання Матківська Р.Р.,

за участі сторін цивільного провадження:

позивач Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Приватбанк», повноважний представник не прибув;

відповідач ОСОБА_1 не прибув

представник відповідача адвокат Брухаль Т.І. в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» коштів в порядку повороту виконання рішення суду від 18.01.2017 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

20.07.2023 року засобами підсистеми «Електронний суд» представник заявника адвокат Брухаль Т.І. подав клопотання про стягнення з Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» коштів в порядку повороту виконання рішення суду від 18.01.2017 року, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» грошові кошти у сумі 17334,08 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду від 20.07.2023 року справу було передано на розгляд судді Ференц Р.І.

Предметом заяви є стягнення коштів в порядку повороту виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст.19 ЦПК України до компетенції судів належить розгляд цивільних справ, оскільки ч.1 ст.19 ЦПК України передбачає, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ СТОРІН ПО СПРАВІ.

Позиція особи, яка подала заяву.

Відповідач свої вимоги обґрунтовує тим, що заочним рішенням Турківського районного суду Львівської області від 18.01.2017 року у цивільній справі №458/1254/16-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 38807,92 гривень та відшкодування судових витрат в сумі 1378,00 гривень, а всього: 40185,92 гривень. Виконавчий лист №458/1254/16-ц, що виданий 17.02.2017 року Турківським районним судом Львівської області щодо примусового виконання вказаного рішення, АТ КБ «Приватбанк» було пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. 16.08.2022 року приватним виконавцем Ільчишин Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69649780, а 18.08.2022 року постанову про арешт коштів боржника №69649780, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця (4018,59 гривень) та витрат виконавчого провадження (768,80 гривень) 44973,31 гривні. 27.09.2022 року АТ «Ощадбанк» на виконання вказаної постанови про арешт коштів арештовано суму 44973,31 гривню на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що відкритий 27.07.2022 року. 27.09.2022 року АТ «Ощадбанк» з зазначеного арештованого рахунку боржника списано кошти в сумі 138,08 гривень на підставі постанови про арешт коштів в межах виконавчого провадження №69649780 щодо примусового виконання виконавчого листа №458/1254/16-ц, що виданий 17.02.2017 року Турківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 12.10.2022 року АТ «Ощадбанк» з зазначеного арештованого рахунку боржника списано кошти в сумі 25546,30 гривень, на підставі постанови про арешт коштів в межах виконавчого провадження №69649780 щодо примусового виконання виконавчого листа №458/1254/16-ц, що виданий 17.02.2017 року Турківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 12.10.2022 року приватний виконавець Ільчишин Л.В. після надходження коштів з АТ «Ощадбанк» в сумі 25684,38 (138,08 + 25546,30) гривень за виключенням 4787,39 сум основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 4787,39 (4018,59 + 768,80) гривень у відповідності до платіжної інструкції №6935 від 12.10.2022 року з свого рахунку в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 переказала кошти в сумі 20896,99 гривень стягувану на його рахунок в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 із призначенням платежу на погашення заборгованості за виконавчим листом №458/1254/16-ц від 17.02.2017 року боржника ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 . 15.03.2023 року постановою Львівського апеляційного суду за результатами розгляду цивільної справи №458/1254/16-ц (провадження №22-ц/811/3147/22) за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Турківського районного суду Львівської області від 18.01.2017 року - апеляційну скаргу задоволено частково, заочне рішення Турківського районного суду Львівської області від 18.01.2017 року скасовано та ухвалено постанову, якою позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2012 року в розмірі 3562,91 гривень, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено та стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 1750,75 гривень судового збору. 26.06.2023 року крім того постановою (додатковою) Львівського апеляційного суду за результатами розгляду заяви (справа №458/1254/16-ц, провадження №22-з/811/76/23) представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судових витрат у вигляді судового збору ухвалено додаткове рішення у цивільній справі №458/1254/16-ц: постановлено стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 450,65 гривень судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення суду. 19.04.2023 року приватним виконавцем Ільчишин Л.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №69649780. Зазначає, що на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 3562,91 гривень, а фактично стягнуто 20896,99 гривень і в порядку повороту виконання рішення суду на користь ОСОБА_1 повинно бути стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти в сумі 17334,08 гривень, які просить стягнути з позивача.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Брухаль Т.І. підтвердив свої вимоги, просив заяву задовольнити.

Позиція позивача.

Позивач не забезпечив самопредставництво чи за допомогою участі у справі свого представника, будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи підтвердженнями, клопотань на адресу суду не надсилав, причини не прибуття в суд не повідомив.

Заяви (клопотання) учасників справи.

20.07.2023 року засобами підсистеми «Електронний суд» представник заявника адвокат Брухаль Т.І. подав клопотання про стягнення з Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» коштів в порядку повороту виконання рішення суду від 18.01.2017 року.

21.08.2023 року засобами підсистеми «Електронний суд» представник заявника адвокат Брухаль Т.І. подав клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

15.09.2023 року відповідач ОСОБА_1 через канцелярію Турківського районного суду Львівської області подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримує просить її задовольнити.

21.08.2023 року засобами підсистеми «Електронний суд» представник заявника адвокат Брухаль Т.І. подав заяву про долучення до справи в якості доказів виконання процесуальних вимог протокольної ухвали суду від 13.09.2023 року.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 14.08.2023 року прийнято та відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» коштів в порядку повороту виконання рішення суду від 18.01.2017 року. Справу постановлено розглядати в порядку, визначеному ст.444 ЦПК України.

Судові засідання по справі були призначені на 13.09.2023 року, 19.09.2023 року, 21.09.2023 року.

Ухвалою судді від 04.09.2023 року задоволено заяву представника відповідача адвоката Брухаля Т.І., судові засідання постановлено проводити в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів представника заявника - адвоката Брухаля Т.І. за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС (https://vkz.court.gov.ua/).

Позивач по справі про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в передбачений законом порядок, що підтверджується судовою повісткою скерованою на його ім`я в електронний кабінет засобами підсистеми «Електронний суд».

Враховуючи неявку позивача, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, суд керується вимогами ч.1 ст.223 ЦПК України, якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно вимог ст.131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані під час провадження у справі повідомляти суд про зміну місця проживання (перебування, знаходження), роботи, служби. У разі неповідомлення про зміну адреси повістка надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку в порядку, визначеному ст.129 ЦПК України, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Суд вважає, що немає порушення прав позивача, оскільки справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані щодо своєчасного повідомлення особи про місце і час розгляду справи та якщо не надійшло клопотання про відкладення цього розгляду.

Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутність позивача по справі, суд враховує практику Європейського суду з прав людини стосовно критеріїв розумних строків, поведінку заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу (рішення у справах «Федіна проти України» від 02.09.2010 року, «Смірнова проти України» від 08.11.2005 року, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006 року, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 року тощо), а також приймаючи до уваги рішення ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» яким наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у справі даних і доказів.

Окрім цього, як зазначив ЄСПЛ у справі "Каракуця проти України" (заява №18986/06; п.57) суд зазначив, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (Teuschler v. Germany, №47636/99; Sukhorubchenko v. Russia, №69315/01, § 48; Gurzhyy v. Ukraine, №326/03.)

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п.35 рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібна позиція цього суду викладена, також у рішеннях у справах "Олександр Шевченко проти України" (заява N 8371/02, п.27, та "Трух проти України" заява N 50966/99), де суд наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Судом при розгляді даної справи враховано позицію Верховного Суду відображену в п.34 постанови від 12.03.2019 року по справі №910/9836/18 де зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

На зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись з подіями процесу (рішення ЄСПЛ "Богонос проти Росії" від 05.02.2004 року).

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача адвоката Брухаля Т.І., дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин.

Мета судового дослідження полягає у з`ясуванні обставин справи, юридичній оцінці встановлених відносин і у встановленні прав і обов`язків (відповідальності) осіб, які є суб`єктами даних відносин. Судове пізнання завжди опосередковане, оскільки спрямоване на вивчення події, що мала місце в минулому. Повнота судового пізнання фактичних обставин справи передбачає, з одного боку, залучення всіх необхідних доказів, а з іншого, - виключення зайвих доказів.

Вирішуючи питання щодо доказів, суд враховує інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що заочним рішенням Турківського районного суду Львівської області від 18.01.2017 року у цивільній справі №458/1254/16-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 38807,92 гривень та відшкодування судових витрат в сумі 1378,00 гривень, а всього разом - 40185,92 гривень.

Виконавчий лист №458/1254/16-ц, що виданий 17.02.2017 року Турківським районним судом Львівської області щодо примусового виконання вказаного рішення, АТ КБ «Приватбанк» було пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В., що підтверджується інформаційною довідкою № року від 19.07.2023 року з Єдиного реєстру приватних виконавців України.

16.08.2022 року приватним виконавцем Ільчишин Л.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №69649780, а 18.08.2022 року постанову про арешт коштів боржника №69649780, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця (4018,59 гривень) та витрат виконавчого провадження (768,80 гривень) 44973,31 гривні, що підтверджується постановами про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника, а також інформацією про виконавче провадження №69649780 з Єдиного реєстру виконавчих проваджень.

27.09.2022 року АТ «Ощадбанк» на виконання вказаної постанови про арешт коштів арештовано суму 44973,31 гривню на рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , який відкритий 27.07.2022 року, що підтверджується довідкою про наявність відкритих рахунків АТ «Ощадбанк» №58/0297 від 01.11.2022 року.

27.09.2022 року АТ «Ощадбанк» з зазначеного арештованого рахунку боржника списано кошти в сумі 138,08 гривень на підставі постанови про арешт коштів в межах виконавчого провадження №69649780 щодо примусового виконання виконавчого листа №458/1254/16-ц, що виданий 17.02.2017 року Турківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1

12.10.2022 року АТ «Ощадбанк» з зазначеного арештованого рахунку боржника списано кошти в сумі 25546,30 гривень, на підставі постанови про арешт коштів в межах виконавчого провадження №69649780 щодо примусового виконання виконавчого листа №458/1254/16-ц, що виданий 17.02.2017 року Турківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 , що підтверджується виписками АТ «Ощадбанк» по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 01.11.2022 року.

12.10.2022 року приватний виконавець Ільчишин Л.В. після надходження коштів з АТ «Ощадбанк» в сумі 25684,38 (138,08 + 25546,30) гривень за виключенням 4787,39 сум основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 4787,39 (4018,59 + 768,80) гривень у відповідності до платіжної інструкції №6935 від 12.10.2022 року з свого рахунку в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 переказала кошти в сумі 20896,99 гривень стягувану на його рахунок в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 із призначенням платежу на погашення заборгованості за виконавчим листом №458/1254/16-ц від 17.02.2017 року боржника ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 , що підтверджується платіжною інструкцією №6935 від 12.10.2022 року.

15.03.2023 року постановою Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Брухаля Т.І. задоволено частково, заочне рішення Турківського районного суду Львівської області від 18.01.2017 року скасовано та ухвалено постанову, якою позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2012 в розмірі 3562,91 гривень, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено та стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 1750,75 гривень судового збору.

Також 26.06.2023 року постановою (додатковою) Львівського апеляційного суду ухвалено додаткове рішення у цивільній справі №458/1254/16-ц, а саме: постановлено стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 450,65 гривень судового збору за подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

19.04.2023 року приватним виконавцем Ільчишин Л.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №69649780.

Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши докази відповідача на обґрунтування заявлених вимог, суд, вирішуючи подану відповідачем заяву, виходить з наступних мотивів та норм права.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст.6 Конвенції, яка з огляду на приписи ч.1 ст.9 Конституції України, ст.10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Згідно ч.1 ст.444 ЦПК України суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1)закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3)відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Відповідно до правил статті 444 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частини 1-3 цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Згідно ч.5 ст.444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Відповідно до ч.6 ст.444 ЦПК України до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 №13-рп/2011, зазначив, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Поворот виконання - це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що заявник просить суд стягнути з позивача по справі сплачену у порядку примусового виконання рішення суду суму грошових коштів у розмірі 17334,08 гривень, оскільки на користь АТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню 3562,91 гривень, а фактично стягнуто 20896,99 гривень.

Відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року у справі №336/9595/14, оскільки поворот виконання рішення є гарантією відновлення прав учасників процесу, то суди повинні задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті з нього кошти за скасованим судовим рішенням, за відсутності обмежень, встановлених ст.382 ЦПК України 2004 року (ст.445 ЦПК України у редакції з 15 грудня 2017 року), яка визначає особливості повороту виконання в окремих категоріях справ.

Поворот виконання рішення можливий за будь-якими справами, але за наявності таких умов: 1) щоб позивач отримав від відповідача в порядку виконання рішення майно чи гроші; 2) щоб виконане рішення було скасовано вищестоящим судом повністю чи змінено із задоволенням позовних вимог у меншому розмірі. В усіх інших випадках розгляд питань про повернення стягненого в порядку цивільного судочинства відбуватися не може (постанова Верховного Суду від 28 січня 2018 року у справі №203/2612/13-ц).

Отже, поворот виконання рішення суду, як спосіб захисту майнових прав боржника (відповідача), передбачає повернення йому стягувачем (позивачем) лише тих грошових коштів, які були ним безпосередньо одержані за скасованим в подальшому рішенням суду.

З огляду на викладене, враховуючи, що стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на користь стягувача АТ КБ «Приватбанк» здійснювалось на підставі заочного рішення заочного рішення Турківського районного суду Львівської області від 18.01.2017 року у цивільній справі №458/1254/16-ц, яке постановою Львівського апеляційного суду від 15 березня 2023 року було скасовано та ухвалено постанову, якою позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.03.2012 року в розмірі 3562,91 гривень, а фактично стягнуто 20896,99 гривень, тому суд приходить до висновку про наявність підстав допустити поворот виконання рішення суду в розмірі 17334,08 гривень, а тому заява про поворот виконання рішення суду підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.444 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Брухаля Тараса Івановича про поворот виконання заочного рішення Турківського районного суду Львівської області від 18.01.2017 року у цивільній справі №458/1254/16-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити в повному обсязі.

Допустити поворот виконання заочного рішення Турківського районного суду Львівської області від 18.01.2017 року у цивільній справі №458/1254/16-ц за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнути з стягнути з АТ КБ «Приватбанк» (; юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1 «Д») на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 17334,08 (сімнадцять тисяч триста тридцять чотири гривні та 08 копійок).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Інформацію щодо справи, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет веб-адреса сторінки: http://court.gov.ua; https://tk.lv.court.gov.ua/.

Ухвала складена та підписана 21.09.2023 року.

Суддя Р.І.Ференц