Справа № 236/820/22
Провадження № 2-н/202/882/2023
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26 вересня 2023 року суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Мачуський О.М., розглянувши заяву комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» в особі відокремленого підрозділу Лиманське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства про видачу судового наказу щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2022 року на адресу Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» про видачу судового наказу щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX зі змінами, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан.

Розпорядженням Верховного Суду № 7/0/9-22 від 14.03.2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Запорізької та Харківської областей)», відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість здійснювати правосуддя під час воєнного стану змінено територіальну підсудність судових справ з Краснолиманського міського суду Донецької області на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2023 року, для розгляду цивільної справи № 236/820/22 про видачу судового наказу, визначено суддю Мачуського О.М.

У своїй заяві представник КП «Компанія «Вода Донбасу» зазначив, що Лиманське ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» забезпечує житлово-комунальними послугами водопостачання та водовідведення квартиру АДРЕСА_1 , споживачами яких є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ). Однак боржники не здійснювали оплату за надані послуги, у зв`язку з чим за ними утворилась заборгованість, яка станом на 23.02.2022 року складає 23685,98 гривень, яку заявник просить стягнути з боржників в солідарному порядку.

Після звернення, у відповідності до ч. 5 ст.165 ЦПК України, до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстровані у встановленому законом порядку місця проживання фізичних осіб боржників, було отримано інформацію, що боржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим чи знятим з реєстрації не значиться.

Відповідно до п. 6 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 5 частини 2 статті 163 ЦПК України встановлено, що в заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 4 частини 3 статті 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Разом з тим, заявником на підтверджено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг, наданих КП «Компанія «Вода Донбасу» за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки не долучено доказів, які б доводили факт того, що в період виникнення заборгованості з ОСОБА_1 проживав за вказаною адресою чи є власником даного житлового приміщення.

Водночас, представник КП «Компанія «Вода Донбасу» у своїй заяві просить видати судовий наказ про солідарне стягнення з боржників заборгованості в сумі 23685,98 гривень, та судових витрат у розмірі 248,10 гривень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України, солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором (ч.ч. 1,4 ст. 543 ЦК України).

Частинами 1,2 ст. 544 ЦК України визначено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Виходячи з аналізу наведених норм, враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, право регресної вимоги у солідарних боржників, суд вважає, що у випадку наявності підстав для відмови у видачі судового наказу відносно одного з солідарних боржників, відсутні підстави для видачі наказу відносно інших боржників, оскільки таким шляхом суд змінює порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є недопустимим в наказному провадженні.

Частиною 2 статті 167 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Крім того, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника ОСОБА_1 , що в силу вимог ч. 9 ст. 165 ЦПК України також є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Враховуючи, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, а вирішує питання про видачу судового наказу на підставі тих доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, суд приходить до висновку про необхідність відмовити КП «Компанія «Вода Донбасу» у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст.163-165,167 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Компанія «Вода Донбасу» у видачі судового наказу щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані послуги водопостачання та водовідведення.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду в 15-ти денний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Мачуський