Справа №442/5583/23
Провадження №2/442/1146/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючої судді - Курус Р.І., розглянувши в приміщенні суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Позов мотивує тим, що 04 січня 1999 року уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначає, що подружнє життя у них не склалось, фактичні шлюбні відносини між ними припинено, тривалий час проживають окремо. Зсилається на те, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. Просить розглядати справу у її відсутності.

15.08.2023 суддею отримано відповідь №185031 з Єдиного державного демографічного реєстру щодо встановлення реєстрації місця проживання відповідача.

Ухвалою від 15.08.2023 провадження в зазначеній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін на 12.09.2023.

Дану ухвалу разом з додатками надіслано відповідачу.

Ухвалою від 12.09.2023 судове засідання відкладено на 18.09.2023, оскільки не закінчився встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву.

14.09.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що дійсно позивач та відповідач не проживають разом з початку 2023 року, а до того часу уся сім`я проживала за кордоном разом, вели спільний побут. В кінці липня ОСОБА_1 повернулась в Україну з об`єктивних причин, а відповідач з дітьми залишився за кордоном, де працює та забезпечує сім`ю. Відповідач постійно спілкується з дітьми, бере участь у їх вихованні. Заперечує проти розірвання шлюбу, попередньо йому не було відомо про такий намір дружини. Також представником відповідача подано клопотання про розгляд справи з повідомленням сторін та заяву про надання строку на примирення.

Ухвалою від 18.09.2023 в задоволенні клопотання про розгляд даної справи з повідомленням сторін, про надання сторонам строку для примирення та зупинення провадження у справі відмовлено.

18.09.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву у даній справі без надання доказів, що підтверджують надсилання такого іншим учасникам справа.

18.09.2023 відповідачкою подано заяву, в якій вона зазначила, що відповідь на відзив подавати не буде, просить її шлюб розірвати, на примирення категорично не згідна. Зазначила, що жодної відповіді на відзив на позовну заяву не подавала і підпис на такій відповіді виконаний не нею, а тому просить не брати таку відповідь до уваги.

За таких обставин, враховуючи заяву позивачки про те, що вона не подавала відповіді на відзив і підпис на такій відповіді виконаний не нею, а також, що до такого відзиву не додано доказів про надсилання відповіді на відзив іншим учасникам справи, а відтак суд не бере уваги відповідь на відзив від 18.09.2023.

Ухвалою від 18.09.2023 в задоволенні клопотань представника відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін та про надання сторонам строку для примирення відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Положеннями частин 3 та 4 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Отже, одним із принципів побудови сімейних та шлюбних відносин є принцип вільної згоди та добровільності їх існування. Шлюбні відносини тривають доти, доки існує бажання подружжя і надалі виконувати сімейні функції і надалі реалізовувати завдання сім`ї. Кожен з подружжя у будь-який час за наявності підстав, які унеможливлюють подальше шлюбне життя, має право висловити своє бажання розірвати шлюбні відносини. Реалізація цього права, яким наділений кожен з подружжя, повинна відбуватися з чіткім дотриманням матеріальних та процесуальних норм, для запобігання порушення інтересів іншого з подружжя або прав та інтересів дітей.

Згідно зі ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

За змістом норм СК України заходи щодо примирення подружжя вживаються судом за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо.

Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка 04 січня 1999 уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , а.с. 4.

Від шлюбу у подружжя народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та копією Свідоцтва про народження Відділу запису актів цивільного стану, актовий №273, частина 1 серія А. (а.с.7-8).

Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні, оскільки не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Як встановлено, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сім`ї сторін по справі являється те, що між подружжям втрачено почуття любові одне до одного. Сім`я розпалася та існує формально. Подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 247, 258, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 104 ч. 2, 105 п. 3, 110, 112 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , укладений 04 січня 1999 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівській області, актовий запис №1.

Рішення суду, після набрання ним чинності, направити до відповідного відділу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації факту розірвання шлюбу.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 18 вересня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

.

Головуюча суддя Курус Р.І.