14.09.2023 Справа № 756/1385/21
Унікальний номер 756/1385/21
Номер провадження 2/756/274/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шролик І.С.

секретар судового засідання - Гаврилко Д.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

09 березня 2021 року ОСОБА_1 , який діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва в рамках розгляду справи 756/1385/21 із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що у 1979 році його батько ОСОБА_4 отримав ордер № 775 на право проживання сім`ї з п`ятьох осіб у зазначеній трикімнатній квартирі. Наразі у спірній квартирі, крім позивачів, неповнолітньої ОСОБА_3 зареєстрований і відповідач ОСОБА_2 .

Вказує, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі з 1993 року по теперішній час. Приблизно у 1993 році після закінчення навчання ОСОБА_2 вибув на постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Одружившись, у 2000 році ОСОБА_2 вибув постійно проживати за адресою: АДРЕСА_3 . Протягом тривалого часу відповідач житлом не цікавився, фінансових витрат по утриманню житла не ніс, витрати пов`язані з утриманням квартири позивач несе самостійно, й доглядає за хворим батьком ОСОБА_4 . Вказані обставини стали підставою для звернення з позовом до суду.

Рух справи

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 січня 2021 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , який діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення до житлового приміщення та встановлення порядку користування квартирою передано на розгляд судді Банасько І.М. за № 756/1385/21.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено до підготовчого судового розгляду.

09 березня 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18 березня 2021 року зустрічний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 об`єднано із первісним позовом.

В квітні 2021 року третя особа неповнолітній ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_2 подав до суду позовну заяву, як третя особа з самостійними вимогами, в якій просить зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_4 не чинити перешкод ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та вселити його.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 квітня 2022 року прийнято позовну заяву неповнолітнього ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім?ї Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації до спільного розгляду з первісним та зустрічним справа 756/1385/21.

17 травня 2021 року до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 , в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічним позовом та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі.

Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року за клопотанням представника позивача провадження у справі зупинено до розгляду Верховним Судом касаційної скарги ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 13 вересня 2021 року у справі №756/8164/19 за позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва 21 червня 2022 року провадження у справі поновлено та призначено до підготовчого розгляду на 29 серпня 2022 року.

Розпорядженням керівника апарату Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2022 року № 116, у зв`язку з перебуванням судді Банасько І.М. на тривалому лікарняному, у зв`язку з вагітністю та пологами, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 756/1385/21 (2/756/569/22).

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 21 листопада 2022 року справу передано судді Шролик І.С.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2022 року суддею Шролик І.С. справу прийнято до свого провадження та призначено до підготовчого розгляду.

Ухвалою суду 23 травня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено до розгляду по суті.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12 вересня 2023 року за заявою позивача ОСОБА_2 про відмову від позову, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , який діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення до житлового приміщення та встановлення порядку користування квартирою та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, вселення до житлового приміщення.

Також цією ухвалою закрито провадження за зустрічним позовом ОСОБА_1 , який діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , законним представником якого є ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві Державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, через відсутність предмету спору. Оскільки неповнолітній ОСОБА_5 був знятий батьками з реєстраційного обліку за спірною адресою.

В судому засіданні позивач ОСОБА_1 12 вересня 2023 року підтримав заявлені вимоги з підстав, наведених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні 12 вересня 2023 року позов визнав в порядку ч.1 ст.206 ЦПК України. Не заперечував проти визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 , про що подав письмову заяву.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду. Оскільки, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує прав та інтересів будь-яких осіб, суд його приймає.

Суд, заслухавши думку позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам наявним у справі, в їх сукупності, дотримуючись принципів об`єктивності, диспозитивності цивільного судочинства, приходить до висновку, що визнання відповідачем не порушує будь-чиїх прав та або інтересів, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи

Дослідивши письмові докази подані в обґрунтування позову, судом встановлені наступні обставини та правовідносини між сторонами.

Судом встановлено, що 21 травня 1979 року ОСОБА_4 з сім`єю у складі п`яти осіб (він, дружина - ОСОБА_6 , сини - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 ) виданий ордер 775 на вселення в квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 44).

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи за відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА № 14712604, № 14712627, № 14712637, № 14712645, № 14712653 від 20 квітня 2021 року в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (том 2, а.с. 114-118).

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із частиною 4 статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Стаття 71 ЖК Української РСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Отже, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.

Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Аналіз статей 71, 72 ЖК Української РСР дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщеннями за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення. Повернення особи до жилого приміщення, яке вона займала, перериває строк тимчасової відсутності. При тимчасовій відсутності за особою продовжує зберігатись намір ставитися до жилого приміщення як до свого постійного місця проживання, тому при розгляді позову про визнання особи такою, що втратила право на жилу площу, суд повинен ретельно дослідити обставини, які мають значення для встановлення причин довготривалої відсутності.

Аналогічні роз`яснення містяться у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до якого у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України)

Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України року кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно з положень 71, 72 ЖК Української РСР саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав та повідомив, що тривалий час не мешкає у спірній квартирі, не заперечував проти визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, про що надав письмову заяву, в якій також зазначив, що йому відомі наслідки визнання позову.

Враховуючи, що відповідач тривалий час не проживає у спірній квартирі, позов визнав, має інше житло для проживання, в якому проживає з родиною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та визнання відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Питання розподілу судових витрат не вирішується, оскільки позивачем подано заяву, в якій він просив не стягувати з відповідача понесені ним судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316,317,319,321,383,391,405 ЦК України; ст.ст. 64, 109, 150, 156 ЖК УРСР; ст. ст. 4, 12, 13, 76, 81,141, 263, 264, 265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , який діє також в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14 вересня 2023 року.

Суддя І.С. Шролик