н/п 2/490/1552/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(З А О Ч Н Е)

29 серпня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі:головуючого -судді Чулуп О.С.

при секретарі Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

Третя особа: ОСОБА_3

про стягнення шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в я кому просить:

1) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальних збитків заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 89321 грн. 35 коп;

2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 70 000 грн;

3) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертизи в розмірі 5500 грн., витрати за транспортування пошкодженого автомобіля після ДТП в розмірі 3000 грн; витрати на правову допомогу в розмірі 18500 грн.

В обгрунтування позову позивач вказує, що 05 грудня 2022 року о 10 год. 30 хв. у м. Миколаєві на перехресті вул. Великої Морської та вул. Садової ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 16.11. Правил дорожнього руху України, рухаючись по другорядній дорозі в крайній правій смузі, не надала переваги транспортному засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15.02.2023 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 89321 грн. 35 коп, моральну шкоду в розмірі 70000 грн., витрати на проведення експертизи в розмірі 5500 грн., витрати за транспортуваннґ пошкодженого автомобіля після ДТП в розмірі 3000 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 18500 грн.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, відзив на позов не надала.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено постанову Центрального районного суду м. Миколаєві від 15.02.2023 року з якої вбачається, що 05.12.2022 року о 10 год. 30 хв. у м. Миколаєві на перехресті вул. Великої Морської та вул. Садової ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Hyundai Sonata», д.н.з. НОМЕР_1 в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 16.11. Правил дорожнього руху України, рухаючись по другорядній дорозі в крайній правій смузі, не надала переваги транспортному засобу «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого 124 КУпАП України.

Судом досліджено звіт № 097/12-22 згідно якого вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Volkswagen Golf д.н.з. НОМЕР_2 становить 167271 грн. 35 коп.

Відповідно до ч. 1ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч. 2ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що позивач не є власником (належним користувачем) майна, якому завдано шкоди.

Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 право власності на транспортний засіб «Volkswagen Golf», д.н.з. НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_3 . Доказів того, що позивач є належним користувачем вказаного транспортного засобу матеріали справи також не містять. За такого суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користьпозивача ОСОБА_1 відшкодування майнової шкоди в розмірі 89321 грн. 35 коп., оскільки позивпч не є власником чи належним користувачем автомобілю.

Таким чином позовні вимоги в частині відшкодування майнової шкоди є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Що стосується вимоги позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 70000 грн., то слід зазначити наступне.

Частинами 1-3статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно пунктів 5, 9 постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995р. обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, в обгрунтування позову позивач вказує, що моральна шкода завдана позивачу полягає у отриманих останнім тілесних ушкодженнях у вигляді синців, емоційних стражданнях, які довелося перенести позивачу та його родині, погіршенні стану здоров`я внаслідок ДТП.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Позивачем ж зокрема не надано доказів, що йому було завдано моральної шкоди, в чому саме вона полягала, в тому числі не надано медичних довідок, які б підтверджували факт завдання тілесних ушкоджень та погіршення стану здоров`я внаслідок ДТП.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди є необгрунтованими та в задоволенні їх також слід відмовити.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на проведення експертизи в розмірі 5500 грн., витрат за транспортування пошкодженого автомобіля після ДТП в розмірі 3000 грн. та витрат на правову допомогу, то враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову, то відсутні і підстави для стягнення вказаних витрат. Крім того слід зазначити, що як вбачається з акту № 002 від 05.12.2022 року, акту прийома-передачі виконаних робіт № 097/12-22 від 08.01.2023 року та квитанції № 0.0..1 витрати за проведення експертизи та за транспортування пошкодженого автомобіля після ДТП були сплачені ОСОБА_3 , а не позивачем, тобто позивач витрати не поніс.

Керуючисьст.ст.23,524,534,625,1166,1167 ЦКУкраїни,ст.ст.5,10,13,19,76,81,137,141,258,259,264,265,273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення шкоди , - відмовити.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя