ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6673/23 Справа № 932/3235/22 Суддя у 1-й інстанції - Кондрашов І.А. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дрозд Роман Юрійович, на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2023 року у справі №932/3235/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів (суддя першої інстанції Кондрашов І.А.), -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з нього стягнуто аліменти на користь відповідачки на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Проте у зв`язку з уведенням воєнного стану в країні позивач втратив роботу, його доходи суттєво зменшились. Наразі він створив нову сім`ю, його дружина вагітна, він невдовзі стане батьком третьої дитини, тому сплачувати аліменти в розмірі, визначеному судом раніше, не має можливості та просить суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки заробітку (доходу) до 1/8 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , повноліття.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задоволені.

Змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до 1/8 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , повноліття.

Не погодившись з указаним рішенням суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дрозд Роман Юрійович, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення суду ухвалено з порушенням норм процесуального та матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Так, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не мав правових підстав для зменшення розміру аліментів, стягнутих з відповідача на користь позивача на утримання дитини, з 1/4 до 1/8 частини всіх видів доходів. Також ОСОБА_1 звертає увагу Дніпровського апеляційного суду на те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що у позивач має трьох неповнолітніх дітей, то аліменти на їх утримання мають становити 1/2 частину всіх видів його заробітку, тобто по 1/6 частині на кожну дитину, що не враховано судом першої інстанції.

Крім того, апелянт зазначає про те, що позивач за власним бажанням написав заяву на відпустку без збереження заробітної плати, тому його посилання у позові на воєнний стан та втрату роботи є безпідставними. Він є працездатною особою та може знайти іншу роботу за необхідності. Також відповідач указує про те, що позивач має мінливий дохід.

Серед іншого, апелянт звертає увагу апеляційного суду на те, що позивачем безпідставно оскаржується розрахунок його заборгованості по аліментам, виходячи з розміру аліментів 3619,75 грн., оскільки відповідачем надано належні та допустимі докази того, що розмір аліментів, з якого нарахована заборгованість, не перевищує 1800,00 грн.

На думку апелянта, оскаржуване рішення суду не містить доказів та мотивів їх прийняття і відхилення. Крім того, ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 червня 2023 року справа була витребувана з суду першої інстанції.

28 червня 2023 року матеріали цивільної справи надійшли до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 червня 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху з підстав несплати судового збору.

11 липня 2023 відповідачем усунуто недоліки в апеляційній скарзі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2023 року справу призначено до розгляду, про що повідомлено сторони на електронну адресу і на сайті «Судова влада».

Копію ухвали про відкриття провадження апелянт отримала 11 серпня 2023 року.

23.08.2023 року до Дніпровського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Мальцева І.В. (а.с. 168 181).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Як вбачається з ч. 3 вказаної вище статті, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

З позовної заяви вбачається, що ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому апеляційну скаргу слід розглядати без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обгрунтованість рішення у цивільній справі.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не у повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Положеннями статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 зазначив, що у зв`язку з уведенням воєнного стану в країні він втратив роботу, його доходи суттєво зменшились, він створив нову сім`ю, його дружина вагітна, позивач невдовзі стане батьком третьої дитини.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 належним чином виконував свій обов`язок по сплаті аліментів, зараз перебуває у відпустці без збереження заробітної плати на період воєнного стану, з березня 2022 по грудень 2023 сукупний дохід ОСОБА_2 склав нуль гривень. При цьому у нього на утриманні перебуває також друга дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а дружина ОСОБА_5 перебуває у стані вагітності. Наведені обставини у сукупності свідчать про погіршення майнового стану позивача, що є підставою для зменшення розміру аліментів, присуджених йому рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2016 року.

Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідача на утримання дитини, однак, не погоджується з висновком суду в частині розміру аліментів, визначеним судом.

Так, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень статті 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частиною першої статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі № 759/10277/18 (провадження 61-22317св19) зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Матеріалами справи встановлено, що після ухвалення судового рішення про стягнення з позивача на користь відповідачки аліментів на утримання дитини у ОСОБА_2 змінився сімейний та матеріальний стан з огляду на те, що він створив нову сім`ю, у нього ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 донька ОСОБА_6 .

Крім того, відповідно до наказу № 55-1/к/тр від 31.03.2022 року ОСОБА_2 з 01.04.2022 року перебуває у відпустці без збереження заробітної плати за згодою сторін до завершення воєнного стану. Погіршення матеріального стану позивача також підтверджується відповіддю на адвокатський запит №3105/22-01 від 31.05.2022 року , згідно з якою дохід ОСОБА_2 за період з 01.08.2021 по 01.06.2022 склав 34424, 54 грн, за період з березня 2022 по грудень 2023 сукупний дохід ОСОБА_2 склав нуль гривень.

Наведені фактичні обставини, на думку колегії суддів, свідчать про наявність правових підстав для зменшення розміру аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідачки на утримання дитини.

Тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для зменшення розміру аліментів є безпідставними.

Натомість, судом першої інстанції не взято до уваги, що при визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини слід керуватися правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, враховувати рівність батьків у вихованні та забезпеченні дитини.

Зменшення аліментів, стягнутих з позивача на користь відповідача на утримання дитини, до 1/8 частини всіх видів доходів ОСОБА_2 порушить право доньки сторін у справі на належне утримання та розвиток.

З огляду на наведене, приймаючи до уваги надані позивачем докази на підтвердження його позовних вимог, та враховуючи заперечення на позов, надані відповідачем, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , повноліття. В іншій частині позову відмовити.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дрозд Роман Юрійович, задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до 1/6 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді: О.Д.Канурна

Т.В.Космачевська

О.В. Халаджи