Справа № 463/1728/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 22-ц/811/1722/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - судді Ніткевича А.В.

суддів - Бойко С.М., Копняк С.М.

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.

з участю прокурора Сеніва О.П., представника боржника Ящинського А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ящинського Андрія Леонідовича на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 07 червня 2023 року в складі судді Мармаша В.Я. у справі за позовом прокурора Львівської місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Управління державної реєстрації Львівської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, зобов`язання до вчинення дій, -

встановив:

У вересні 2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення (постанови) суду у цивільній справі № 463/1728/13-ц в частині зобов`язання ОСОБА_1 демонтувати гараж під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 є фактичним користувачем гаражу, літ. «Б-1», загальною площею 34,9 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому він не може добровільно виконати постанову Львівського апеляційного суду від 19.11.2019 в частині демонтажу цього гаражу, оскільки не має вільного доступу до нього, а в такому зберігається майно, яке належить ОСОБА_2 . Вважає викладену обставину такою, що робить виконання постанови Львівського апеляційного суду від 19.11.2019 у справі № 463/1728/13-ц в частині зобов`язання його демонтувати гараж під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 неможливим, а тому просить змінити спосіб і порядок виконання цього рішення суду та зобов`язати саме ОСОБА_2 демонтувати гараж під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 та відстрочити виконання постанови Львівського апеляційного суду від 19.11.2019 у цивільній справі № 463/1728/13-ц до одного місяця з дати постановлення ухвали про зміну способу і порядку виконання рішення (постанови) суду.

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 07 червня 2023 року у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду у цивільній справі № 463/1728/13-ц за позовом прокурора Львівської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Управління державної реєстрації Львівської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування державної реєстрації, зобов`язання до вчинення дій відмовлено.

Ухвалу оскаржив ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ящинський А.Л., вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, зокрема ч.3 ст. 453 ЦПК України, не застосував правові висновки Верховного Суду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на сьогоднішній день ОСОБА_2 є фактичним користувачем гаражу під літ. «Б-1», загальною площею 34,9 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 із заявою про звільнення гаража від будь-якого майна протягом трьох днів з дня отримання цієї заяви, на що 25 жовтня 2021 року отримав відповідь про відсутність будь-яких підстав для звільнення гаража від будь-якого майна, яке перебуває у його власності та зберігається у вказаному гаражі. Покликався на те, що постановою Львівського апеляційного суду від 19.11.2019 року його не було зобов`язано передати (повернути) ОСОБА_1 гараж або звільнити від будь-якого майна.

17 листопада 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся до ОСОБА_2 із заявою про звільнення гаража від будь-якого майна протягом трьох днів з дня отримання цієї заяви, проте відповіді так і не отримав. Відповідно, як стверджує сторона боржника, ОСОБА_1 не може добровільно виконати постанову Львівського апеляційного суду від 19.11.2019 року в частині демонтажу гаражу під літ. «Б-1», площею 34,9 кв.м. по АДРЕСА_1 , оскільки немає вільного доступу до нього, а в ньому зберігається майно, яке належить ОСОБА_2 .

У доводах скарги, апелянт також покликається на постанову від 02 червня 2021 року в справі №509/11/17, де Верховний Суд дійшов висновку, що належними відповідачами за вимогами про знесення самочинно збудованого майна, приведення приміщень у первісний стан, шляхом знесення самовільно збудованих об`єктів нерухомого майна, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, шляхом перебудови самовільно збудованих об`єктів нерухомого майна мають бути чинні власники спірного майна, а визнання незаконним та скасування рішень державних реєстраторів та визнання недійсними договорів купівлі-продажу не є ефективним способом захисту та не забезпечує усунення порушень спричинених самочинним будівництвом.

Зазначені висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 01.07.2020 року у справі №755/3782/17, відповідно до яких новий власник набуває усі права та обов`язки щодо придбаного майна, які мав первісний його власник, а тому є неналежним відповідачем за заявленими вимогами про повернення земельної ділянки, приведення її у попередній стан та знесення самочинного будівництва.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 07 червня 2023 року та прийняти нове рішення, яким змінити спосіб і порядок виконання постанови Львівського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року у справі №463/1728/13-ц.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що відповідно до вимог ч.3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 на підтримку доводів скарги, а також пояснення прокурора Сеніва О.П. на заперечення таких, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, апеляційний суд приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні, якого суд своїм рішенням зобов`язав вичинити конкретні дії, відтак змінюючи особу боржника, змінюється зміст (суть) самого рішення, що є грубим порушення ЦПК України та норм Конституції України. Таким чином, відповідачем ОСОБА_1 заявлено вимоги, що не відносяться до зміни способу і поряду виконання рішення суду, а становлять самосійний предмет спору, який вирішується у позовному провадженні.

Також, суд звернув увагу, що розстрочка, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим, за умови надання достатніх доказів існування таких обставин стороною, яка звернулася до суду із відповідною заявою, однак, зазначені у заяві обставини не свідчить про особливий характер цих обставин та винятковість випадку боржника для вирішення даного питання.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів враховує таке.

Згідно із ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Судом встановлено, що у квітні 2013 року прокурор Личаківського району м. Львова (тепер Львівська місцева прокуратура №1) звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з позовом в інтересах держави в особі Львівської міської ради, який неодноразово уточнював у процесі розгляду справи, та остаточно просив визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на гараж літ. «Б-1», площею 34,9 кв. м по АДРЕСА_1 , здійснену Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» 21 листопада 2008 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу гаража літ. «Б-1», площею 34,9 кв. м по АДРЕСА_1 від 11 грудня 2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на гараж літ. «Б-1», площею 34,9 кв. м по АДРЕСА_1 , проведену ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 12 грудня 2008 року; зобов`язати ОСОБА_1 здійснити демонтаж гаража літ. «Б-1», площею 34,9 кв. м по АДРЕСА_1 .

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 16.12.2013, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області 03.12.2014, в задоволенні позовних вимог прокурора Личаківського району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради про визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на гараж під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 , здійсненої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 21.11.2008 відмовлено у зв`язку із спливом позовної давності. В задоволенні позовних вимог прокурора Личаківського району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу гаражу під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 від 11.12.2008, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнання недійсною та скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_2 на гараж під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 , здійсненої ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 12.12.2008 року; зобов`язання ОСОБА_1 здійснити демонтаж гаража під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 - відмовлено за безпідставністю позову.

Ухвалою Вищого Спеціалізового Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13.05.2015 рішення Личаківського районного суду м.Львова від 16.12.2013 та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 03.12.2014 скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками нового розгляду справи, рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 04.10.2018 у задоволенні позову відмовлено. Таке рішення суду оскаржив заступник прокурора Львівської області.

Постановою Львівського апеляційного суду від 19.11.2019 апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області задоволено, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 04.10.2018 скасовано та постановлено нове рішення про задоволення позову.

Вирішено визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на гараж під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 , яка здійснена ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 21.11.2008.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу гаражу під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 від 11.12.2008, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнано недійсною та скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на гараж під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 , яка здійснена ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 12.12.2008.

Зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати гараж під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 .

Постанова апеляційного суду від 19.11.2019 набрала законної сили з дня її прийняття.

Постановою Верховного Суду від 12 березня 2021 року залишена без змін постанова Львівського апеляційного суду від 19.11.2019.

Личаківським районним судом м. Львова позивачу видано виконавчий лист, який пред`явлений до виконання.

Таким чином, судове рішення носить зобов`язальний характер, в якому саме ОСОБА_1 зобов`язано демонтувати гараж під літ. «Б-1» площею 34,9 м.кв. по АДРЕСА_1 .

Відповідно до частин першої, третьої статті 435ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 Цивільного кодексу України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Як на підставу звернення із заявою про зміну способу виконання рішення суду, ОСОБА_1 посилався на те, що саме ОСОБА_2 є фактичним користувачем гаражу, літ. «Б-1», загальною площею 34,9 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а тому він не може добровільно виконати постанову Львівського апеляційного суду від 19.11.2019 в частині демонтажу цього гаражу, оскільки не має вільного доступу до нього, а в такому зберігається майно, яке належить ОСОБА_2 .

Проте, вказані обставини не є підставою для зміни способу і порядку виконання рішення суду в порядку ст.435 ЦПК України, оскільки саме ОСОБА_1 був відповідачем у цивільній справі, а також є боржником у виконавчому провадженні, якого суд своїм рішенням зобов`язав вичинити конкретні дії.

Процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання рішення суду не передбачає зміну рішення суду по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення суду. Тобто, слід розрізняти способи захисту цивільного права, передбачені статтею 16 ЦК України та способи і порядок виконання рішення суду.

За вказаних обставин, суд першої інстанції обґрунтовано залишив заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення без задоволення, оскільки фактично боржник просив вирішити інший судовий спір з фактичним власником нерухомого майна у спосіб, не передбачений законом.

Посилання апелянта на постанови Верховного Суду від 02 червня 2021 року в справі №509/11/17 та від 01.07.2020 року у справі №755/3782/17, не має значення для вирішення даної справи, оскільки не стосуються способу виконання судового рішення, при цьому належність чи неналежність відповідача ОСОБА_1 у спірних правовідносинах могла бути перевірена в ході судового розгляду справи по суті, а не під час виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

В свою чергу, підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка або відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Виходячи з аналізу зазначених норм підставою для відстрочки виконання судового рішення є наявність виняткових обставин, що утруднюють його виконання.

Як роз`яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Як підставу для відстрочки виконання рішення суду боржник зазначає уникнення неправильного виконання постанови Львівського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року у справі №463/1728/13-ц, після зміни способу і порядку виконання рішення суду, що, на переконання колегії суддів, не є обставиною, яка істотно ускладнює виконання рішення або роблять його неможливим, з врахування того, що у вимозі про зміну способу і порядку виконання рішення суду відмовлено.

Таким чином, суд першої інстанції, з`ясувавши обставини справи, врахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у невиконанні зобов`язання, прийшов правильного висновку про відсутність підстав для відстрочки виконання рішення суду.

Згідно із пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно статті 375 ЦП К України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду першої інстанції вимогам закону є безпідставними.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ящинського Андрія Леонідовича залишити без задоволення.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 07 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2023 року.

Головуючий А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк