провадження 2/201/3438/2023
УХВАЛА

18 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс фінанс» та товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФАКТОР» про визнання недійсним та скасування договору,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 вересня 2023 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ТОВ «Альянс фінанс» та ТОВ «ІН ФАКТОР» про визнання недійсним та скасування договору.

З інформації отриманої автоматизованої системи документообігу суду та матеріалів цивільної справи за номером 523/13022/23 (2/201/3429/2023) витікає, що 27.07.2023 року ОСОБА_1 було подано до Суворовського районного суду м. Одеси аналогічну позовну заяву, яку ухвалою від 10 серпня 2023 року направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 вересня 2023 року головуючим суддею визначено Антонюка О.А., матеріали позовної заяви 14 вересня 2023 року передані судді для розгляду, тобто зазначеним вище позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Відповідно частини 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 44 ЦПК України вказує, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Виходячи з наведеного та ознайомившись із матеріалами цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс фінанс» та товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФАКТОР» про визнання недійсним та скасування договору, вважаю за необхідне позивачу повернути позовну заяву, оскільки в провадженні судді Антонюка О.А. перебуває аналогічна справа № 523/13082/23 (2/201/3429/2023).

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Враховуючи те, що у провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська вже перебуває справа № 523/13082/23 (2/201/3429/2023) та у цього ж судді із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, а тому вважаю за необхідне повернути матеріали заяви за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс фінанс» та товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФАКТОР» про визнання недійсним та скасування договору - позивачу.

На підставі викладеного, керуючись п. 6 ч. 4 ст. 185, 260, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс фінанс» та товариства з обмеженою відповідальністю «ІН ФАКТОР» про визнання недійсним та скасування договору повернути позивачу.

Ухвала набрала законної сили 18 вересня 2023 року.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 Розділу XII ПРИКІНЦЕВИХ ПОЛОЖЕНЬ ЦПК України.

Суддя О.А. Антонюк