Справа № 454/812/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс Т. В. ,

за участю секретаря Синевської Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про поділ майна подружжя, в позовній заяві вказала, що з 16.06.2001 року перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Сокальського районного суду від 16.02.2021р. між ними розірвано. Зазначає, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу жодних питань щодо поділу майна, набутого ними у шлюбі не вирішувалося. Перебуваючи у шлюбі 10.01.2018р. сторони придбали автомобіль «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску, чорного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрації НОМЕР_2 , за вартістю 6850 дол. США. Зазначає, що за відчуження вказаного автомобіля відповідач згідно договору купівлі-продажу №5231 від 04.11.2021р. набув у володіння грошові кошти та з врахуванням його вартості позивачка претендує на половину його вартості, що становить 109257,50грн. В зв`язку з чим позивачка просить суд визнати автомобіль марки «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску, чорного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрації НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Здійснити поділ майна подружжя, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності подружжя по 1/2 частини за кожним автомобіля марки «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску, чорного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 . Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску, чорного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , в розмірі 3425 дол. США, що становить 109257,50грн. Судові витрати стягнути із відповідача .

У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 вказав, що ним 10.01.2018р. було придбано автомобіль марки «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску, чорного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрації НОМЕР_2 , та вартість вказаного автомобіля становила 5000 дол. США. У зв`язку із великими грошовими затратами на ремонт старого автомобіля ним було прийнято рішення про його продаж в кінці 2021р. Згідно експертної комісії вартість вказаного автомобіля становить 35424грн., за яку і згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу №5231 від 04.11.2021р. відчужено автомобіль. В зв`язку з чим, відповідач погоджується на виплату позивачці половини суми за його відчуження, що становить 17712грн.

У відповіді на відзив позивачка ОСОБА_1 зазначила, що не погоджується із доводами відзиву. Зазначила, що не надавала згоди на відчуження спільного автомобіля, не згідна на виплату їй запропонованої відповідачем суми відшкодування так як сума оцінки є значно заниженою. Також їй відомо, що власником автомобіля є товариш відповідача ОСОБА_3 .

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, в обґрунтування вимог зіслалися на доводи викладені у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовних вимог не визнав, підтримав обґрунтування викладені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході розгляду справи, сторони з 16.06.2001 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно рішення Сокальського районного суду Львівської області від 16.02.2021р. між ними розірвано.

Відповідно до ч.3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до роз`ясень, викладених у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає розподілу (статті 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2,3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Як встановлено в ході розгляду справи та не заперечується сторонами, перебуваючи у шлюбі 10.01.2018р. відповідачем ОСОБА_2 придбано автомобіль марки «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску, чорного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 .

Документального підтвердження суми за яку придбано вказаний автомобіль сторонами в ході розгляду справи не надано.

Натомість із копії договору купівлі-продажу транспортного засобу №5231 від 04.11.2021р. та договору комісії №5231 від 03.11.2021р., встановлено, що ОСОБА_2 через ПП Автоцентр-Червоноград здійснено продаж ОСОБА_3 автомобіля марки «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску, чорного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , за домовленою сторонами ціною, що складає 35424грн.

Згідно висновку експерта за результатами проведеної судової транспортно-товарознавчої експертизи №127-Е від 14.04.2023р., ринкова вартість автомобіля марки «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску, чорного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , станом на час завершення експертизи 13.04.2023р. становить 181673грн.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Таким чином, оскільки сторонами не досягнуто згоди щодо вартості спірного автомобіля, суд враховує його дійсну вартість яка підтверджується висновком експертизи, а саме 181673грн.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ході розгляду справи встановлено, що під час шлюбу сторони, за спільні кошти придбали вказаний автомобіль та відповідно до приписів ст. 60 СК України, дане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності.

Разом з тим, згідно ч.1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Вирішуючи питання щодо поділу майна сторін у натурі, суд враховує особливості такого майна та інтереси сторін та заявлені ними вимоги, а тому із врахуванням перелічених обставин та доводів сторін суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з того, що відповідачем здійснено відчуження спільного автомобіля сторін, та його доведену вартість, що складає 181673грн.

Таким чином, позовна вимога щодо стягнення із відповідача в користь позивачки грошової компенсації частки автомобіля в розмірі 109257,50грн., підлягає до задоволення частково та в рахунок вартості 1/2 частки у належному сторонам автомобілі слід стягнути із відповідача в користь позивачки вартість вказаної частки, що складає 90836,5грн.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, встановлено, що ухвалою від 05.05.2022р. позивачці відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.

Враховуючи із вищенаведеного та часткового задоволення позовних вимог, згідно приписів ст. 141 ЦПК України суд покладає сплату судового збору в сумі 992,40грн. на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Провести поділ майна подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати автомобіль марки «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску, червоного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрації НОМЕР_2 , спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності подружжя по 1/2 частини за кожним автомобіля марки «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску, червоного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля марки «Mitsubishi Grandis», 2005 року випуску, червоного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , що становить 90836 (дев`яносто тисяч вісімсот тридцять шість) грн. 50коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40коп. судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Повний текс рішення суду складено 18.09.2023 року.

Головуючий: Т. В. Струс