Ухвала

12 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 308/10527/21

провадження № 61-13010св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Істейт», третя особа - Тячівська міська рада Закарпатської області в особі державного реєстратора Лазар Діани Василівни, про скасування рішення про державну реєстрацію прав, визнання недійсними договорів іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2022 року в складі судді Придачук О. А. та постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року в складі колегії суддів: Собослоя Г. Г., Куштана Б. П., Готри Т. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» (далі - ТзОВ «ФК Єврокредит»), ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Істейт» (далі - ТзОВ «Лекс Істейт») про скасування рішення про державну реєстрацію прав, визнання недійсними договорів іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначала, що 13 липня 2007 року між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_4 укладено договір про іпотечний кредит № 115/7-07, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 180 000,00 грн, які підлягали поверненню не пізніше 12 березня 2012 року.

На забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між цими ж сторонами були укладені іпотечні договори № 196/23-2007 від 13 липня 2007 року та № 29/23-2008 від 25 лютого 2008 року, за умовами яких ОСОБА_4 передав в іпотеку банку належні йому домоволодіння на АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю: кафе-бар по АДРЕСА_2 відповідно.

Надалі 17 грудня 2012 року банк відступив право вимоги за кредитним договором ТОВ «Кредитні ініціативи», уклавши з товариством договір відступлення прав вимоги і договір про передачу прав за договорами забезпечення.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_4 взятих на себе зобов`язання за кредитним договором 27 березня 2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» надіслало йому вимогу № ПІБ/Д/18 про дострокове повернення кредиту. Крім того, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з позовами про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на іпотечне майно.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10 грудня 2014 року у справі № 308/2317/14-ц у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» про звернення стягнення на іпотечне майно відмовлено.

Іншим рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 січня 2017 року у справі № 308/4218/15-ц позов ТОВ «Кредитні ініціативи» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором у розмірі 176 844,96 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Спадкоємцем померлого є позивачка. Тобто до неї перейшли всі права та обов`язки спадкодавця в межах вартості спадкового майна.

28 травня 2021 року під час оформлення позивачкою спадкових прав ТОВ «ФК Єврокредит» надіслало вже покійному спадкодавцю вимогу № 0221 про наявність кредитної заборгованості в розмірі 1 399 496,36 грн і повідомлення № 0221 про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки.

Із вказаних документів вбачається, що саме ТОВ «ФК Єврокредит» з 27 травня 2021 року стало новим кредитором. Надалі з виданих приватним нотаріусом інформаційних довідок від 09 липня 2021 року № 265266721 і № 265270342 позивачці стало відомо, що 03 березня 2021 року державним реєстратором Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д. В. прийнято рішення і внесено до відповідних реєстрів записи № 42323038 і № 42323325 про позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за ТОВ «ФК Єврокредит» права власності на домоволодіння на АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю кафе-бар на АДРЕСА_2 .

08 червня 2021 року між ТОВ «ФК Єврокредит» та ОСОБА_2 укладено нотаріально посвідчені і зареєстровані у реєстрі за № 745 і № 746 договори купівлі-продажу, за якими право власності на вказані об`єкти нерухомого майна перейшло до ОСОБА_2

15 червня 2021 року ОСОБА_2 уклав з ТОВ «Лекс Істейт» договір позики на суму 1 000 000,00 грн, які зобов`язався повернути до 15 липня 2021 року. На забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором позики ОСОБА_2 передав згадане вище нерухоме майно в іпотеку ТОВ «Лекс Істейт» уклавши відповідні договори.

Позивачка зазначає, що рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д. В. 03 червня 2021 року індексні номери: 42323038 і 42323325 про досудове звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за ТОВ «ФК Єврокредит» права власності на домоволодіння на АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю кафе-бар на АДРЕСА_2 є незаконними, оскільки при зверненні стягнення на предмет іпотеки порушені вимоги статті 35 Закону України «Про іпотеку».

ТОВ «ФК Єврокредит» був позбавлений можливості надати докази отримання спадкодавцем вимоги про усунення порушень відповідно до частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку», оскільки така вимога була направлена 28 травня 2021 року на ім`я та адресу спадкодавця, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже правовідносини, що виникли між ТОВ «ФК Єврокредит» і боржником, який також був іпотекодавцем, після його смерті трансформувались у зобов`язальні правовідносини між кредитором (іпотекодержателем) і спадкоємцями боржника і підлягають регулюванню положеннями статей 1281,1282 ЦК України.

Вимоги про усунення порушення на її ім`я ТОВ «ФК Єврокредит» не надсилало. Жодних вимог до спадкоємців померлого спадкодавця до нотаріальної контори ТОВ «ФК Єврокредит» теж не надіслано.

Позивачка посилається також на те, що суб`єктом оціночної діяльності не могла бути визначена вартість предмета іпотеки, оскільки ТОВ «ФК «Єврокредит» не міг забезпечити проведення оцінювачем огляду нерухомого майна, так як не мав доступу до нього, що у свою чергу унеможливлювало звернення стягнення у позасудовому порядку.

Крім того, нарахування заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 399 496,36 грн здійснено ТОВ «ФК Єврокредит» неправомірно, враховуючи, що ТОВ «Кредитні ініціативи» 02 березня 2015 року пред`явило вимогу про дострокове повернення кредиту і позов про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому останній припинив свою дію ще у 2015 році, і подальше нарахування процентів за користування кредитом та пені за несвоєчасне його повернення відповідно до умов кредитного договору суперечить нормам закону.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги про визнання недійсними договорів іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння, позивачка посилалася на положення статті 228 ЦК України та зазначила, що укладені 08 червня 2021 року між ТОВ «ФК Єврокредит» та ОСОБА_2 нотаріально посвідчені та зареєстровані за № 784 та № 785 договори купівлі продажу домоволодіння на АДРЕСА_1 та нежитлової будівлі кафе-бару на АДРЕСА_2 безумовно спрямовані на незаконне заволодіння цим майном, а відтак і на порушення її конституційного права власності на майно. Ці договори є нікчемними і не потребують визнання їх недійсними судом. Оспорювані договори іпотеки, укладені між ОСОБА_2 та ТОВ «Лекс Істейт» підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, а майно витребуванню як таке, що вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила:

скасувати рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Закарпатської області Лазар Д. В. від 03 червня 2021 року індексні номери: 42323038 і 42323325 про позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за ТОВ «ФК Єврокредит» права власності на домоволодіння на АДРЕСА_1 та нежитлові будівлі кафе-бару на АДРЕСА_2 , укладені 15 червня 2021 року між ОСОБА_2 і ТОВ «Лекс Істейт», посвідчені приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Кішкіним Д. В., за реєстровими за № 784 та № 785 відповідно, з дня вчинення цих правочинів;

витребувати від ОСОБА_2 на її користь домоволодіння на АДРЕСА_1 та нежитлову будівлю: кафе-бар по АДРЕСА_2 .

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2022 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

03 грудня 2022 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

У лютому 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.

За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит», ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Істейт», третя особа - Тячівська міська рада Закарпатської області в особі державного реєстратора Лазар Діани Василівни, про скасування рішення про державну реєстрацію прав, визнання недійсними договорів іпотеки та витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 березня 2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року призначити до судового розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська