СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1952/23
Провадження № 2/306/655/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю: секретаря судового засідання Стеблей А.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Свалява справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Полянської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з названим позовом, посилаючись на те, що мати ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_2 - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначають, що покійна була власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , який заповіла їм у рівних частках. Вказують, що звернувшись до нотаріальної контори з заявою про відкриття спадкової справи, їм повідомлено про те, що оформити свідоцтво про спадщину не можна так як відсутні правовстановлюючі документи на спірний будинок. Тому просять визнати за ними в рівних частках по частини кожному право власності на житловий будинок - літ. А, літню кухню - літ. Б, гараж із надбудовою - літ. В, гараж - літ. Г, літню кухню - літ. Д, підпірну стінку - літ. І та огорожу у с. Сусково №210 Закарпатської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторони в підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивачі заявлені ними вимоги підтримали у повному обсязі. Представник Полянської сільської ради просив розгляд справи проводити у за наявними в матеріалах такої документами (а.с.29-32).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити зважаючи на наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.02.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 21 від 12.02.2021 року .проведений Виконавчим комітетом Полянської сільської ради Свалявського району Закарпатської області (а.с.12).

Згідно заповіту від 24.02.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №04, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті заповіла своїй дочці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та онуку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 в рівних частинах, в тому числі, й належний їй житловий будинок (а.с.21).

Як убачається з Дозволу №245 від 19.10.1957 року ОСОБА_5 дозволено побудувати житловий будинок в с. Сусково (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про народження (виданого повторно) серії НОМЕР_2 від 16.06.2020 року, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.14).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 11.03.2003 року, актовий запис №23 від 11.03.2023 року ,проведений відділом ДРАЦС Свалявського РУЮ в З/о; свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 15.07.2008 року, актовий запис № 53 від 15.07.2008 року, проведений відділом РАЦС Свалявського РУЮ в З/о; свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 11.11.2014 року, актовий запис №10 від 11.11.2014 року, проведений відділом РАЦС Свалявського РУЮ в З/о (а.с.13, 15-16).

Як убачається з відповіді державного нотаріуса Дядюші О.О. від 10.08.2023 року №388/01-16 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю всіх необхідних документів, зокрема: документів, що посвідчують право власності на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та відсутні відомості про зареєстровані права за останньою в Державному реєстрі речових прав (а.с.7-10).

Відповідно до довідки Полянської сільської ради від 26.07.2023 № 634 земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1 у власність не передавалась та знаходиться у користуванні (а.с.19).

Як убачається з довідки Полянської сільської ради від 25.07.2023 № 629 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , разом з нею були зареєстровані: дочка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; онуки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.20).

На спірний житловий будинок виготовлено технічний паспорт, інвентаризаційна справа №1821/2023 від 31.07.2023 року, та такий складається з «А» - житловий будинок, «Б» - літня кухня, «В» - гараж з надбудовою, «Г» - гараж, «Д» - літня кухня, «І» - підпірна стінка, «№1-2» - огорожа. Його вартість становить 108/210,00 грн. (а.с.22-26).

Вищезгадані обставини стверджуються відповідними документами і ніким не оспорюються.

Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31.01.1966 року Міністерством комунального господарства УРСР і погодженою 15.01.1966 року із Верховним Судом УРСР, було встановлено, що реєстрації підлягають всі будинки і домоволодіння з окремим порядковим номером по вулиці, провулку, площі в межах міст і селищ міського типу УРСР, що належать, зокрема, громадянам на праві особистої власності (п.п. 2, 4); будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, не підлягають реєстрації (п. 6); при відсутності правовстановлюючих документів, зазначених в Інструкції, у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу бюро технічної інвентаризації при наявності погосподарських книг сільської Ради депутатів трудящих складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам, з метою їх подальшої реєстрації, а при відсутності таких книг необхідних для реєстрації питання вирішуються в кожному окремому випадку за заявою зацікавленої особи з проведенням відповідного обстеження і якщо зібрані матеріали підтверджують належність будинку заявнику, вирішується питання про оформлення права власності (п.п. 10, 20).

Таким чином, на час будівництва житлового будинку, з урахуванням також положень ст. 4 ЦК Української РСР (1963 року), реєстрація права власності на нього не вимагалася, як докази належності будинку певній особі могли бути прийняті документи, що не були передбачені Додатком №1 до згаданої Інструкції від 31.01.1966 року. Будинок з моменту побудови і до цього часу знаходиться в сільському населеному пункті, має в ньому окремий порядковий номер. Придатність будинку для проживання та належність його спадкодавцю на час його смерті ніким не оспорюється.

Ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої законом від 17.07.97 № 475/97-ВР, передбачено право фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України.

Згідно з нормою ст. 319 цього кодексу власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити з своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, виконуючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону й порушувати права інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановленим законом.

Ст. 321 ЦК України закріплений принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції, відповідно до ч.4 якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду з захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути ... в т.ч. припинення дії, яка порушує право.

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За правилами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За правилами ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину … .

З огляду на вищевикладене позов є обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 81, 200, 258, 263, 265, 273, 353 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1268 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Полянської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мешканкою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешканцем АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 в рівних частках по кожному право власності на житловий будинок - літ. А, літню кухню - літ. Б, гараж із надбудовою - літ. В, гараж - літ. Г, літню кухню - літ. Д, підпірну стінку - літ. І та горожу №1,2 у АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

13.09.2023 року