Ухвала

04 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 204/5802/20

провадження № 61-12081ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року у справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Південне», треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, припинення права власності, скасування запису про державну реєстрацію права власності

та витребування нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року Дніпровська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , Комунального житлово-експлуатаційного підприємства «Південне» (далі - КЖЕП «Південне»), треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Комунальне підприємство «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради

(далі - КП «Жилсервіс-5» Дніпровської міської ради), про визнання недійсним свідоцтва про право власності, припинення права власності, скасування запису про державну реєстрацію права власності та витребування нерухомого майна.

Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська своїм рішенням від 11 серпня 2022 року позов Дніпровської міської ради задовольнив частково.

Визнав недійсним свідоцтво про право власності на житло від 28 грудня 1999 року, яке видано Державним житлово-комунальним підприємством «Південне» на ім`я ОСОБА_1 на квартиру

АДРЕСА_1 згідно з розпорядженням (наказом) від 28 грудня 1999 року № 1914-99.

Витребував у ОСОБА_1 на користь територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Припинив право власності ОСОБА_1 на квартиру

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, та скасував в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності

ОСОБА_1 на дану квартиру, внесений 18 січня 2019 року державним реєстратором КП «БТІ» Дніпровської районної ради Дніпропетровської області Вусиком М. О., номер запису про право власності 29998357.

Стягнув з ОСОБА_1 на користь Дніпровської міської ради судовий збір у розмірі 6 306 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Дніпровський апеляційний суд своєю постановою від 22 березня 2023 року рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська

від 11 серпня 2022 року залишив без змін.

10 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду

з касаційною скаргою на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року.

Касаційна скарга на вищевказані судові рішення надійшла з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин.

Заявник також вказує, що 10 квітня 2023 року ОСОБА_1 вперше подав касаційну скаргу на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року. Верховний Суд своєю ухвалою від 29 червня 2023 року відмовив у задоволенні клопотання

ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Касаційну скаргу ОСОБА_1 повернув заявнику, у зв`язку із тим, що вона не оплачена судовим збором. Обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги заявник усунув.

Відповідно до частин другої, третьої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження зазначеного судового рішення та додані до касаційної скарги матеріали, суд вважає, що наявні підстави для поновлення цього строку, оскільки причини його пропуску є поважними, зокрема, касаційна скарга, після її повернення, повторно подана в нетривалий проміжок часу з урахуванням зазначених причин повернення.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом

до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої

статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Отже, за подання вказаної касаційної скарги ОСОБА_1 необхідно сплатити 42 917 грн судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує клопотання про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю,

ІІІ групи, що підтверджується довідкою МСЕК та пенсійним посвідченням. Відповідно до довідки про доходи, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Павлоградському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримує пенсію по інвалідності, розмір якої за період з 01 січня 2022 по 31 березня 2023 року склав 35 360 грн. Вказане також підтверджується випискою-довідкою ПриватБанку про рух коштів на картці/рахунку та Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків. Згідно з витягом з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12 червня 2023 року підприємницькою діяльністю заявник не займається. Крім цього, мати заявника є також особою з інвалідністю, ІІІ групи безстроково, потребує постійного стороннього догляду та допомоги.

Розмір судового збору (42 917 грн) перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній рік (35 360 грн х 5 % = 1 768 грн).

Таким чином, скрутний майновий стан не дозволяє ОСОБА_1 сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи зазначене, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частин першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з частинами першою, другою статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік;

або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору

у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи наведені заявником у клопотанні обставини та надані докази, що підтверджують його майновий стан, що предметом позову є захист житлових прав і що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд касаційної інстанції вважає за можливе зменшити розмір судового збору за подання касаційної скарги до 1 768 грн

(35 360 грн х 5 %), що становить 5 відсотків розміру доходу заявника за попередній календарний рік, та не перевищує розмір судового збору, який визначений Законом України «Про судовий збір».

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити суму судового збору у розмірі 1 768 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783;

банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA0026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі,

якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 390, 393 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку

на касаційне оскарження судових рішень задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська

від 11 серпня 2022 року та постанови Дніпровського апеляційного суду

від 22 березня 2023 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання та розгляд його касаційної скарги задовольнити частково.

Зменшити ОСОБА_1 розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року

до 1 768 гривень.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 11 серпня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 березня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. М. Фаловська