Дата документу 13.09.2023 Справа № 333/4874/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/4847/23 Головуючий у 1 інстанції: Ковальова Ю.В.
Провадження № 22-ц/807/1830/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дерев`янко Ірина Олександрівна, на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С. у виконавчому провадження № 70162175,

В С Т А Н О В И В:

У червня 2023 році ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на рішення, дії державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С. у виконавчому провадження № 70162175.

В обґрунтування заяви зазначено, що на виконанні Комунарського ВДВС наявний виконавчий лист № 333/7631/21 Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.09.2022р. про встановлення бабусі та дідусю ( ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) графіку спілкування з онуком: один раз на місяць третя субота з 10:00 години до 18:00 години неділі з ночівлею онука за місцем проживання баби та діда; щосереди з 16:00 до 20:00 години з можливістю забирати онука з дитячого садочка; протягом п`яти днів літнього відпочинку з можливістю, за бажанням дитини, відвідувати місця проживання бабусі та дідуся. 10.06.2023р. скаржнику стало відомо з отриманих рекомендованим листом поста-

нов державного виконавця від 06.06.2023р. у ВП № 70162175 про накладення на неї штрафів, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

З постанови про накладення штрафу від 06.06.2023р. у ВП № 70162175 слідує, що відповідно акту державного виконавця від 24.05.2023р. боржником ОСОБА_1 не виконується рішення суду, у зв`язку з чим на боржника накладається штраф у подвійному розмірі згідно ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження». Накладено на боржника: ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 3400 грн.

Згідно постанови про накладення штрафу від 06.06.2023р. у ВП № 70162175, відповідно акту державного виконавця від 31.05.2023р. боржником ОСОБА_1 не виконується рішення суду, у зв`язку з чим на боржника накладається штраф у подвійному розмірі згідно cт. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження». Накладено на боржника: ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 3400 грн.

В скарзі вказується, що з об`єктивних причин з`явитися 24.05.2023р. та 31.05.2023 р. ОСОБА_1 разом із сином до Комунарського ВДВС для надання побачень ОСОБА_2 з онуком не мала можливості, оскільки за станом здоров`я ОСОБА_4 було рекомендовано пройти оздоровлення, у зв`язку з чим з 19.05.2023р. та теперішнього часу дитина перебуває за межами міста Запоріжжя на профілактичному оздоровленні. Державний виконавець була завчасно повідомлена на електронну адресу про сімейні обставини - поважні причини неприбуття 24.05.2023р. та 31.05.2023р. з дитиною на побачення, у зв`язку з перебуванням на оздоровленні. Акти від 24.05.2023р. та від 31.05.2023р. скаржник не отримувала. Також 06.06.2023 прийнята постанова про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засоба-

ми від 06.06.2023р. в ВП № 70162175.

Скаржник вважає, що підстави для прийняття зазначених постанов були відсутні, такі дії порушують права та інтереси скаржника та дитини, а саме, ОСОБА_1 повідомила державного виконавця Рибалко О.С. шляхом подання документів на електронну адресу щодо перебування дитини за межами міста Запоріжжя. Тобто повідомила поважні причини неможливості надати дитину у визначені виконавцем дати для зустрічей зі стягувачами , з об`єктивних причин - відсутності у місті Запоріжжі. Вважає, що ОСОБА_1 не чинила та не чинить перешкоди стягувачу у спілкуванні та вихованні онука, дитина не бажає спілкуватися с бабою (дідом), що неодноразово було зафіксовано державним виконавцем.

Державний виконавець раніше звернувся із заявою-повідомленням про вчинення кримінального правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаче-

ного ч. 1 cт. 382 КК України відносно боржника - ОСОБА_1 , однак зазначає, що у кримінальному провадженні № 0001413, дані про яке внесені до ЄРДР від 04.10.2022р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 cт. 382 КК України, триває перевірка щодо поданої заяви. При цьому, малолітнього ОСОБА_5 допитано у відділку поліції, де у присутності ОСОБА_1 та працівників поліції, він особисто повідомив чітко свою позицію, чому він не бажає спілкуватися з бабусею та дідом, а також з батьком. Особисто підписав протокол допиту від 09.05.2023р.

ОСОБА_1 вважає, що інтереси та психічний стан здоров`я дитини у цьому питанні, є найголовнішим критерієм, але можливо з часом у дитини з явиться бажання спілкуватися з бабою та дідом, батьком без будь-якого нав`язування та насилля.

Однак на сьогодні боржнику доводиться за допомогою оздоровлення, прийняття дитиною відповідних медикаментів та проходження процедур відновлювати його психічний стан здоров`я, який погіршився у зв`язку з нав`язливими діями стягувачів. Вважає, що встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, накладення штрафів не сприяє нормальному, позитивному психологічному та емоційному стану дитині, а також обмеження прав боржника безпосередньо впливає на дитину та її інтереси і права. Так, боржник не матиме можливості керувати транспортним засобом, а значить не зможе перевезти дитину у безпечне місце у місті Запоріжжі чи вивезти у екстрений момент дитину з міста Запоріжжя під час загострення воєнного стану.

Стягнення штрафів - грошових коштів з боржника також обмежить прав дитини, оскільки батько дитини сплачує аліменти у розмірі 1200,00 грн. на місяць, боржник отримує заробітну плату 8500,00 грн. на місяць, та якщо державний виконавець буде регулярно

піддавати боржника безпідставним штрафам, це впливатиме на питання належного утримання дитини.

Отже, вказує, що у виконавчому провадженні відсутні підстави вважати, що скаржник відмовилась надавати онука стягувачам, у зв`язку з чим не можна вважати, що вона умисно не виконує рішення суду.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2023 року провадження в частині вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С. щодо винесення постанов про накладення штрафів у виконавчому провадженні № 70162175 від 06 червня 2023 року та їх скасування - закрито.

В задоволенні скарги в іншій частині, а саме: про визнання неправомірними дій державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С. щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 70162175 від 06 червня 2023 року та її скасування - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дерев`янко І.О., подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу скасувати в частині вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С. щодо винесення постанов про накладення штрафів у виконавчому провадженні № 70162175 від 06 червня 2023 року та їх скасування та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; в частині вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С. щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 70162175 від 06 червня 2023 року та її скасування скаргу задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дерев`янко І.О., зазначає, що суд першої інстанції безпідставно закрив провадження за скаргою в частині вимог щодо оскарження постанов про накладення штрафів, але у такому випадку повинен був передати скаргу за підсудністю, не порушуючи процесуальні строки на оскарження. Крім того, апелянт вважає, що не обмежена разом із сином переміщуватися країною (оздоровлення, відпустка, тощо). За станом здоров`я дитина ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря як такий, що часто хворіє на простудні захворювання, а тому потребує профілактичного оздоровлення, про що державний виконавець повідомлений заздалегідь.

Відповідно до акту обстеження домоволодіння депутатом Славгородської селищної ради ОСОБА_7 від 16 червня 2023 року, малолітній ОСОБА_6 , 2016 року народження, проживає з травня місяця 2023 року на весь літній період у бабусі - ОСОБА_8 та прабабусі на оздоровленні, про що державний виконавець повідомлена також заздалегідь. У зв`язку з перебуванням дитини у селі на оздоровленні боржник зверталась до державного виконавця з заявою про відкладення проведення виконавчих дій, але замість цього до неї буди застосовані штрафи та обмеження в керуванні транспортними засобами.

Вказує, що державний виконавець безпідставно вважає, що зазначене місце перебування дитини не є закладом оздоровлення, який відповідає чинному законодавству, а отже у державного виконавця немає підстав для винесення постанови про відкладення проведення виконавчих дій. Однак на час запровадження воєнного стану у Запорізькій області очно не працюють жодні державні заклади оздоровлення, навчання. Отже, немає жодних перешкод для спілкування стягувача з онуком, тим більше, що адреса знаходження дитини відома. Ніхто не забороняє стягувану поїхати на побачення з дитиною, зважаючи на те, що ОСОБА_1 на теперішній час обмежена в можливості мобільно пересуватися завдяки встановленню тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами за заявою стягувача. У виконавчому провадження, на думку апелянта, відсутні підстави вважати, що заявник відмовилась надавати онука стягувану. Вважає, що накладення штрафів не сприяє нормальному, позитивному психологічному та емоційному стану дитини, але це безпосередньо впливає на дитину та її інтереси і права. Дії виконавця порушують права та інтереси апелянта та дитини.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив, проте це не заважає її розгляду за наявними матеріалами справи відповідно до приписів ч. 3 ст. 360 ЦПК України.

Від адвоката Дерев`янко І.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про розгляд справи без їх участі, апеляційну скаргу просять задовольнити.

Інші учасники справи в суд апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце судового розгляду.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Комунарському ВДВС перебуває виконавче провадження № 70162175 з примусового виконання виконавчого листа 333/7631/21, виданого 16.09.2022 Комунарським районим судом м. Запоріжжя, про встановлення бабусі ОСОБА_2 та дідусю ОСОБА_3 графіка спілкування з онуком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , один раз на місяць - третя субота з 10:00 до 18:00 годин неділі з ночівлею за місцем проживання баби та діда; щосереди з 16:00 до 20:00 години з можливістю забирати онука з дитячого садочка; протягом п`яти днів літнього відпочинку з можливістю за бажанням дитини відвідувати місця проживання бабусі та дідуся.

18.05.2023р. державним виконавцем була надіслана вимога сторонам виконавчого провадження № 70162175, в якій державний виконавець зазначив: 24.05.2023р. зобов`язую ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 з`явитись до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16 об 16:00 год. для надання побачення бабусі та дідусю з дитиною за рішенням суду. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному статтею 75 ЗУ «Про виконавче провадження». У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

24.05.2023р. державним виконавцем був складений акт, в якому зазначено, що боржником вимогу від 18.05.2023 щодо виконання рішення суду № 333/7631/21 не виконано. Боржником ОСОБА_1 дитину ОСОБА_9 у встановлений час у виконавчому документі для побачення з бабусею ОСОБА_2 не надано. Про причини невиконання вимоги

державного виконавця від 18.05.2023р. боржником не було повідомлено.

06.06.2023р. державним виконавцем у виконавчому провадженні № 70162175 була винесена постанова про накладення штрафу згідно акту державного виконавця від 24.05.2023р.

25.05.2023р. державним виконавцем була надіслана вимога сторонам виконавчого провадження № 70162175, в якій державний виконавець зазанчив: 31.05.2023р. зобов`язую ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 з`явитись до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 16 о 16:00 год. для надання побачення бабусі та дідусю з дитиною за рішенням суду. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному статтею 75 ЗУ «Про виконавче провадження». У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

31.5.2023р. державним виконавцем був складений акт, в якому зазначено, що боржником вимогу від 25.05.2023 щодо виконання рішення суду № 333/7631/21 не виконано. Боржником ОСОБА_1 дитину ОСОБА_9 у встановлений час у виконавчому документі для побачення з бабусею ОСОБА_2 не надано. Боржник ОСОБА_1 повідомила, що виїздить з дитиною з м. Запоріжжя, що не є підставою для невиконання рішення суду.

06.06.2023р. державним виконавцем у виконавчому провадженні № 70162175 була винесена постанова про накладення штрафу згідно акту державного виконавця від 31.05.2023р.

06 червня 2023 року державним виконавцем було винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з яким колегія суддів повністю погоджується, що постанова державного виконавця про накладення штрафу на боржника може бути оскаржена нею до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, а не шляхом подання скарги на дії виконавця в порядку цивільного судочинства, що відповідає приписам ЗУ «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 березня 2020 року у справі № 682/3112/18, провадження № 14-580цс19, зазначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 2610/27695/2012, провадження № 14-37цс21, викладено правовий висновок, що поняття штрафу, вжите у частині другій статті 74 Закону, стосується випадків покладення відповідальності на боржника за невиконання рішення, і його стягнення проводиться на користь держави, тому вимоги щодо оскарження підстав накладення таких штрафів розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

З наведених вище норм права вбачається, що ЗУ "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій і накладення штрафу, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністра-тивного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції зробив правильний висновок, що оскільки, скаржником оскаржуються постанови державного виконавця про накладення штрафу, винесені в рамках виконавчого провадження, і вказані постанови являється окремим виконавчим документом, а не виконавчим листом, виданим судом на підставі судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства, вона має право звернутись до адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів, а тому дана скарга не підлягає розгляду в суді в порядку цивільного судочинства.

При цьому, довід скарги про те, що судом не передано справу у разі закриття провадження в частині скарги до належного суду, якому вона підсудна, не створює підстав вважати, що такі упущення суду впливають на законність його висновків в частині закриття. У такому разі заявник міг скористатись своїм правом та подати відповідну заяву про направлення справи до окружного адміністративного суду.

Аналізуючи доводи апелянта стосовно скасування ухвали в частині визнання неправомірними дій державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибалко О.С. щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами у виконавчому провадженні № 70162175 від 06 червня 2023 року, колегія зазначає наступне.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

У справі «Півень проти України» ЄСПЛ констатував порушення статті 6 Конвенції та зазначив, що невиконання судового рішення не може бути виправдано недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання. У цій справі Європейський суд дійшов висновку про відсутність у законодавстві України нормативної бази щодо завдань, покладених на органи виконавчої влади, і констатував порушення пункту 1 статті 6 Конвенції.

У статті 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено алгоритм дій держав-

ного виконавця при виконання рішень судів про встановлення побачень з дитиною.

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням (ч. 1). Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем (ч. 2). У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 3). У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт, виносить постанову про накладення на боржника штрафу в подвійному розмірі, надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, звертається з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби, виносить вмотивовану постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (із врахуванням обмежень, передбачених частиною десятою статті 71 цього Закону) та вживає інші заходи примусового виконання рішення, передбачені цим Законом (ч. 4).

Матеріалами справи підтверджується тривале не виконання рішення суду боржником, оскільки з часу відкриття виконавчого провадження 26.10.2022р. ОСОБА_1 жодного разу не надала дитину бабусі і дідусю для визначених рішенням суду побачень, та не надала жодних належних доказів про неможливість забезпечити явку дитини на ці побачення.

Не привела дитину для зустрічі зі стягувачами боржник і у визначені державним виконавцем дати 24.05.2023 та 31.05.2023і, а також не надала належних і допустимих доказів тому, що дитина перебуває поза межами міста, зокрема, щодо нагальної необхідності в цьому саме в цей час, або проходить у відповідному закладі необхідні процедури оздоровлення. Між тим, як зазначає боржник, дитина перебуває в селі у іншої бабці, тобто бабусі з боку матері дитини таке спілкування забезпечується безперешкодно.

Колегія вважає, що долучені до апеляційної скарги документи у вигляді рекомендацій лікаря щодо оздоровлення дитини та акт депутата про її знаходження на оздоровленні в селі, є такими, що не підвереджують поважних причин ненадання дитини для побачень, визначених державним виконавцем. Дитина в цей час не була хворою, а тому мало бути забезпечено боржником її прибуття за вимогою державного виконавця.

Тобто, відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б підтверджували поважність причин нез`явлення боржника на вимогу державного виконавця разом з дитиною.

З огляду на вказані обставини, державним виконавцем було повністю дотримано алгоритм дій, передбачених вимогами ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження», та, застосувавши ті заходи, які передбачені вимогами ч. 1-3 цієї норми, які не мали дієвого впливу на боржника, бо рішення боржником знову не було виконано, державний виконавець обґрунтовано застосував захід, передбачений ч. 4 тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

За вимогами п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Зважаючи на все вищенаведене, колегія дійшла висновку, що ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2023 року у справі постановлено з додержанням вимог процесуального закону та підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Дерев`янко Ірина Олександрівна залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2023 року у справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 15 вересня 2023 року.

Головуючий: С.В. Маловічко

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова