Справа № 947/5143/23
Провадження № 2/947/1507/23
Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Остапчук О.Є. розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Консалт Солюшенс» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення 3% річних та інфляційних витрат, -
14.02.2023 року ТОВ «Консалт Солюшенс» звернулось із вищезазначеним позовом.
В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 13.12.2011 року рішенням суду у справі №2-2096/11 Шевченківського районного суду м.Києва стягнуто на користь ПАТ «КБ «Надра» з відповідачів солідарно заборгованість 1786944,57 грн. та судові витрати.
24.04.2020 року за Договором про відступлення прав вимоги, право вимоги за кредитним договором перейшло до ТОВ «Консалт Солюшенс».
Посилаючись на те, що рішення суду відповідачем не виконується, позивач просив стягнути з відповідачів 3% річних за користування грошовими коштами у розмірі 551713, 11 грн. та судові витрати.
Відповідачі процесуальним правом надання відзиву не скористалися, до суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній».
Дослідивши матеріали справи, наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 13.11.2011 року рішенням Шевченківського районного суду м.Києва у справі №2-2096/11 стягнуто на користь ПАТ «КБ «Надра» з відповідачів солідарно заборгованість 1786944,57 грн. та судові витрати за кредитним договором №05/03/2008/840-К/350 від 21.03.2008р.
24.04.2020 року за Договором про відступлення прав вимоги, право вимоги за кредитним договором №05/03/2008/840-К/350 від 21.03.2008р. перейшло до ТОВ «Консалт Солюшенс».
Рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 13.12.2011 року відповідачами не виконано.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином -ст.599 ЦК України.

В порядку ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так,статтею 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт), тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування суми боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржників за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625цього Кодексу за увесь час прострочення.

Зазначений висновок узгоджується із постановами Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06. 2019 року у справі № 916/190/18.

Так, нарахування 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених ст. 625ЦК України за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 року у справі № 127/15672/16-ц прийшла до висновку про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

За наданим позивачем розрахунком 3% річних за користування грошовими коштами становить 551713,11 грн.

Розрахунок відповідачами не спростований.

Нарахування спірних коштів в валюті не суперечить загальним засадам ЦК України та узгоджується, зокрема, із Постановою ВП ВС від 16.01.2019 № 464/3790/16-ц (14-465цс18), за якою «3 % річних, передбачені ст. 625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті.

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення суми коштів саме тій валюті, яка визначена договором, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

У разі зазначення у судовому рішенні про стягнення суми коштів в іноземній валюті з визначенням еквівалента такої суми у гривні стягувачеві має бути перерахована вказана у резолютивній частині судового рішення сума в іноземній валюті, а не її еквівалент у гривні».

Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядкуст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-13,76-89,258-273,280-289 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь ТОВ «Консалт Солюшенс» () грошову суму 551713, 11 грн. та судові витрати по 4137,85 грн. з кожного.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше 5 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Бескровний Я. В.