Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) цивільну справу товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» /далі - ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ»/ (, адреса: 04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31) до ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

30.11.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 22.11.2021, за підписом представника позивача - адвоката Кудаліної І.М. (діє на підставі довіреності), в якій ставиться питання про стягнення з відповідача 23 460,72 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 37,15 грн інфляційної складової боргу, 157,03 грн трьох відсотків річних від простроченої суми боргу та 2 270,00 грн судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.11.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Судом в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України направлявся запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача у справі. Відповідь на такий запит надійшла до суду 04.12.2021.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10.12.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/).

Обґрунтування позову

В обґрунтування позову, зокрема, вказано, що за адресою: АДРЕСА_2 , де відповідачем споживається електрична енергія, було відкрито особовий рахунок споживача електроенергії № НОМЕР_2 .

Позивач вказує, що зазначений особовий рахунок споживача електроенергії відкрито на підставі пред`явлення відповідачем документів щодо права власності на квартиру та персональних даних щодо побутового споживача під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу.

Зазначається, що станом на день подачі позову відповідач є власником нерухомості за вказаною адресою і користувачем (споживачем електричної енергії), будь-яких змін щодо власника квартири за вказаною адресою ні від відповідача, ні від третіх осіб не надходило.

Позивач посилається на те, що станом на 26.05.2021 заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за особовим рахунком № НОМЕР_2 становить 23 460,72 грн, що виникла з огляду на неповноту оплату відповідачем починаючи з січня 2019 року.

Крім того, позивач вказує, що відповідач приєднався до умов публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції, що опублікована на веб-сайті постачальника, вчинивши фактичне споживання електричної енергії та її часткову оплату.

Разом з тим, зазначає, що інфляційна складова боргу складає 37,15 грн, три відсотки річних від простроченої суми боргу - 157,03 грн.

Щодо правової позиції відповідача

03.08.2023 до суду надійшов відзив на позов в якому ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 33-34).

В обґрунтування вимог відзиву відповідач зазначає, що жодних оплат на користь позивача ним не здійснювалось, а тому заперечує, що він приєднався до умов публічного договору шляхом часткової або неповної оплати за споживання електричної енергії.

Крім того, відповідач вказує, що станом на 31.12.2018 у нього не було договору про постачання електричної енергії / про користування електричною енергією, а заява-приєднання на адресу позивача ним не подавалась.

Також інформує, що документи щодо права власності на квартиру позивачу не надавались.

Таким чином, відповідач вважає, що договір між ним і ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» відсутній.

Щодо доводів, викладених у відповіді на відзив

21.08.2023 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву від представника позивача Цуперяк І.В. (діє на підставі довіреності) /а.с. 37-42/.

Представник позивача, зазначає, що твердження відповідача щодо зазначених в тексті позову словосполученнях «часткова оплата», «неповна оплата» не суперечить тому, що вказано в розрахунку заборгованості, а також не скасовує того факту, що відповідачем була допущена заборгованість, яку він визнає у тексті відзиву.

Також, зауважує, що у м. Києві єдиним постачальником універсальної послуги є ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ». Таким чином, у зв`язку з реформою ринку електричної енергії та у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 розрахунки за спожиту електроенергію починаючи проводяться компанією-постачальником - ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ».

Представником позивача вказується, що нарахування за спожиту електричну енергію здійснюються на підставі даних про обсяги спожитої електричної енергії, переданих оператором системи розподілу - ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ»

Крім того, зазначається, що відповідач здійснив одну з умов для укладення договору про постачання електричної енергії з постачальником, а саме: фактично споживав електричну енергію, що підтверджується даними про обсяги споживання.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з довідку Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА від 04.12.2021 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 29.03.1994 по т.ч. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 26).

Матеріалами справи підтверджено, що згідно даних особового рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 14).

Також, з особової картки споживача по особовому рахунку № НОМЕР_2 вбачається, що відповідач неналежним чином сплачував кошти за спожиту електричну енергію у зв`язку з чим з січня 2019 року за ним утворилась заборгованість, яка станом на 26.05.2021 становить 23 460,72 грн. (а.с. 14)

В матеріалах справи міститься наданий позивачем розрахунок ціни позову по особовому рахунку № НОМЕР_2 щодо ОСОБА_1 за змістом якого, розмір заборгованості за спожиту електричну енергію становить 23 460,72 грн; розмір інфляційних втрат за період з січня 2019 по травень 2021 року становить 37,15 грн; розмір 3% річних за період січня 2019 по травень 2021 року - 157,03 грн (а.с. 13).

Крім того, позивачем до матеріалів справи до долучено копії: договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с. 17-19); додатку № 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг - комерційної пропозиції «Побутова» постачальника універсальних послуг ТОВ «Київські енергетичні послуги» для побутових споживачів (а.с. 20-22).

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 за якою відповідач має оіційне місце реєстрації та на його ім`я ( ОСОБА_1 ) відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 .

Позивач на платній основі здійснює постачання електричної енергії в помешкання відповідача.

Нарахування за спожиту електричну енергію здійснювалось на підставі даних про обсяги спожитої електричної енергії, переданих оператором системи розподілу ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» (далі - ОСР).

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, станом на день звернення позивача до суду з позовом у даній справі повідомлень щодо зміни власника квартири за вказаною адресою не надходило.

З особової картки споживача по особовому рахунку № НОМЕР_2 вбачається, що відповідач неналежним чином сплачував кошти за спожиту електричну енергію у зв`язку з чим з січня 2019 року за ним утворилась заборгованість, яка станом на 26.05.2021 становить 23 460,72 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що власність зобов`язує. Відповідно до частини п`ятої даної статті, власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно з ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

За змістом п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999, споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричної енергії між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електроенергією.

Матеріалами справи встановлено, що договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом приєднання споживача до цього договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Відповідач заперечуючи щодо позовних вимог посилається на те, що між ним та ТОВ «КИЇВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» відсутній договір про постачання електричної енергії.

Разом з тим, у відповідності до п. 3.1.5 ПРРЕЕ, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення, додатком 1 до якого є заява-приєднання. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Зазначений договір, як вже зазначалося вище, є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України.

Матеріалами справи встановлено, що позивач при зверненні до суду із позовом надав примірник договору і комерційних пропозицій з свого офіційного сайту.

Так, відповідно до постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом: 1) оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, 2) або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, 3) або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Тобто для укладення договору з постачальником універсальних послуг потрібна хоча б одна з вказаних умов.

У даному випадку відповідач здійснив одну з вказаних умов, а саме: фактично споживав електроенергію.

Фактичне споживання електроенергії відповідачем відображено в особовій картці споживача, яка додана до позову та в якій визначено обсяги споживання на підставі показів засобу обліку, тариф постачальника універсальної послуги, який застосовано відповідачем для розрахунку обсягів спожитої відповідачем електроенергії кВт *г).

Отже, фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору), згідно з абз. 5 п. 13 Розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії», є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної заяви-приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії.

Матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від послуг позивача, а тому між сторонами виникли взаємовідносини в силу положень законодавства в умовах нового ринку електроенергії.

Згідно з п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку електричної енергії (далі - ККОЕЕ), про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електроенергії.

Плата за спожиту впродовж розрахункового періоду електроенергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Розрахунки побутового споживача за спожиту електроенергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору.

Пунктом 53 Правил визначено, що якщо між споживачем і енергопостачальником не досягнуто згоди про користування електричною енергією, її оплату, збереження приладів обліку тощо, спірні питання вирішуються в установленому законодавством порядку.

Згідно з вимогами Закону України «Про ринок електричної енергії» постачання електроенергії - це продаж, включаючи перепродаж електроенергії, а універсальна послуга постачання електроенергії побутовим та малим непобутовим споживачам, що гарантує їхні права бути забезпеченими електроенергією на умовах, визначених відповідно до цього Закону, на всій території України.

Згідно із положеннями чинного законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18.05.2020 у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 14-280цс18.

Як вже зазначалось, з наданої позивачем особової картки споживача по особовому рахунку № НОМЕР_2 вбачається, що відповідач неналежним чином сплачував кошти за спожиту електричну енергію у зв`язку з чим з січня 2019 року за ним утворилась заборгованість, яка станом на 26.05.2021 становить 23 460,72 грн.

Відповідач вказаного розрахунку не спростував, власний розрахунок заборгованості не надав. Докази оплати вказаної заборгованості відповідачем у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідачем до суду не надано доказів на підтвердження виконання ним своїх зобов`язань, передбачених законом, по оплаті за надані позивачем послуги, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність заявлених позивачем вимог та стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 23 460,72 грн та штрафних санкцій на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі 157,03 грн - 3% річних та 37,15 грн - інфляційної складової боргу.

Висновок суду

Отже, зважаючи на встановлені обставини та наведені правові положення, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВ «Київські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію з нарахуванням інфляційної складової боргу та трьох процентів річних в заявленому розмірі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо судового збору

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з позовом у даній справі сплатив 2 059,80 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 2004491 від 15.04.2021 (а.с. 5).

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу сплатив 210,20 грн судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 1686064 від 20.08.2020 (а.с. 6).

Отже, з урахуванням задоволення позову, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 270,00 грн судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 89, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (, адреса: 04050 м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31):

-23 460,72 грн (двадцять три тисячі чотириста шістдесят гривень сімдесят дві копійки) основного боргу за спожиту електричну енергію;

-37,15 грн (тридцять сім гривень п`ятнадцять копійок) інфляційних втрат,

-157,03 грн (сто п`ятдесят сім гривень три копійки) 3% річних,

-2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич