Справа №760/9824/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Свої вимоги мотивувало тим, що ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 21 липня 2014 року.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом заяві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18 квітня 2020 року.

Спадкоємцем, що постійно проживав із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини є ОСОБА_1

20 серпня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» була направлена претензія кредитора до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори та 10 вересня 2020 року отримана відповідь, з якої вбачається, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідач прийняв спадщину померлого позичальника на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки останній не відмовився від спадщини у визначені строки. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину.

09 квітня 2021 року до спадкоємця позичальника було направлено лист-претензію, проте останній не відреагував, борг не сплатив.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на дату смерті позичальника становить 12119 гривень 38 копійок, з яких: 12119 гривень 38 копійок - заборгованість за тілом кредиту.

Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12119 гривень 38 копійок за кредитним договором № б/н від 21 липня 2014 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 серпня 2022 року відкрито спрощене провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 серпня 2023 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н від 21 липня 2014 року.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом заяві.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18 квітня 2020 року.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 608 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Вбачається, що зобов`язання зі сплати заборгованості за кредитним договором не є нерозривно пов`язаним з боржником - ОСОБА_2 .

З позову вбачається, що спадкоємцем, що постійно проживав із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини є ОСОБА_1

20 серпня 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» була направлена претензія кредитора до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори.

09 квітня 2021 року до спадкоємця позичальника було направлено лист-претензію, проте останній не відреагував, борг не сплатив.

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на дату смерті позичальника становить 12119 гривень 38 копійок, з яких: 12119 гривень 38 копійок - заборгованість за тілом кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Позивач посилається на положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, якою визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

З наданої на запит суду спадкової справи № 530/2020 до майна померлого ОСОБА_2 вбачається, що із заявою про прийняття спадщини до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори ніхто не звертався.

З копії паспорту ОСОБА_2 вбачається, що він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно інформації про задеклароване/зареєстроване місце проживання особи від 17 серпня 2022 року ОСОБА_1 з 01 березня 1994 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вбачається, що відповідач зареєстрований разом з спадкодавцем за однією адресою.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження ступеню споріднення відповідача із спадкодавцем, а також на підтвердження того, до якої саме черги спадкоємців ОСОБА_1 відноситься.

Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2 спадкового майна, за рахунок якого спадкоємець має задовольнити вимоги кредитора.

При зверненні в суд з позовом сторона позивача просила розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Законом обов`язок доказування покладений на учасників справи.

За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту задоволенню не підлягає.

З огляду на наведене, у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 207, 526, 530, 549, 608, 610, 633, 634, 638, 1054, 1218, 1258, 1268, 1281, 1282 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 12, 13, 51, 76-82, 89, 133-142, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: