справа № 489/3232/23 провадження №2/489/1495/23
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Єлишевої А.В.,

в присутності:

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

У березні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 63,3 кв.м, житловою площею 48,3 кв.м в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як на підставу позовних вимог позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_6 , яка постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2 . 25.10.2022 він звернувся до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку із чим була заведена спадкова справа № 29/2022. Крім нього, спадкоємцем був ще один син померлої - його брат ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_5 . Заяву про при прийняття чи відмову від прийняття спадщини брат не подавав. На день смерті матері брат був зареєстрований за тією ж адресою, що і мати. Загиблий ОСОБА_7 мав на утриманні двох дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які нарівні з ним мають право на спадкування після смерті свого батька ОСОБА_7 .

До складу спадкового майна входить квартира АДРЕСА_3 , частки в якій належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.10.1993 Миколаївською службою приватизації державного житлового фонду. Іншою часткою квартири володіла її мати, ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_10 є її донька - ОСОБА_6 , яка була зареєстрована та фактично проживала зі своєю матір`ю, а тому вона фактично прийняла спадщину, але не оформила свідоцтва про право на спадщину.

Окрім того, 01.09.2020 мати ОСОБА_6 взяла в борг у ОСОБА_11 25000,00 доларів США, що підтверджується розпискою, зобов`язавшись повернути кошти до 01.09.2022, але вони повернуті не були. 20.02.2023 кредитор ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса з вимогою кредитора.

01.05.2023 він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, на що отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, так як не подано відомості та документи, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

Посилаючись на наведені обставини та неможливість в досудовому порядку оформити спадкові права, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва суду від 27.06.2023 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Цією ухвалою витребувано в приватного нотаріуса спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач та третя особа позовні вимоги визнали повністю.

Враховуючи, що відповідач визнала позов повністю, суд вважає за можливим розглянути справу по суті та на підставі частини четвертої статті 200 ЦПК України ухвалити рішення у підготовчому провадженні.

Вислухавши присутніх учасників справи та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази і встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов наступного.

Із матеріалів справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 .

Із дослідженої судом спадкової справи № 29/2022, заведеної до майна померлої ОСОБА_6 , встановлено, що спадщина прийнята шляхом подання заяви до нотаріуса позивачем ОСОБА_1 , який є сином спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом є інший син померлої - ОСОБА_7 , родинні відносини між якими підтверджуються свідоцтвом про народження НОМЕР_3 .

ОСОБА_7 спадщину прийняв фактично, так як на момент відкриття спадщини був зареєстрований за адресою спадкового майна разом з спадкодавцем, що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади міста Миколаєва «Про зареєстрованих осіб в житловому приміщенні» № 5.10- від 25.10.2022.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На утриманні він мав двох дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , інтереси яких представляє їхня мати ОСОБА_2 .

Таким чином, діти померлого ОСОБА_7 відповідно до положень статті 1266 ЦК України є спадкоємцями за представленням тієї частки в спадковому майні, яка б належала їхньому батьку після смерті ОСОБА_6 .

Матеріалами справи підтверджується, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.10.1993 спадкодавцю ОСОБА_6 та її матері ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_3 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , та після її смерті спадщина була прийнята фактично ОСОБА_6 , але не оформлена, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.06.2003, сформованого на запит суду.

Отже, до складу спадкового майно входить квартира АДРЕСА_3 , власником якої була ОСОБА_6 .

Наведені обставини сторони не оспорювали.

01.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про оформлення спадкових прав на квартиру.

Постановою нотаріуса від 01.05.2023 у вчиненні нотаріальної дії відмовлено з видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено з підстав ненадання спадкоємцем необхідних документів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що в нього лише наявні копії документів на квартиру, оригінали документів знаходилися в матері і де на теперішній час йому невідомо.

Також з матеріалів справи вбачається, що 01.09.2020 спадкодавець ОСОБА_6 взяла в борг у ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 25000,00 доларів США та зобов`язалася їх повернути до 01.09.2022, але кошти повернуті не були. У зв`язку із цим, 20.02.2023 кредитор ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса з вимогою кредитора.

При вирішенні спору суд виходить з наступного правого регулювання.

Частиною першою статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

За положеннями статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (частина перша). Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що спадкодавець заповіту не залишила та спадкоємцями першої черги за законом є позивач та діти ОСОБА_7 , які спадкують за представленням після смерті свого батька. Інші спадкоємці відсутні.

Так як спадщина позивачем та померлим ОСОБА_7 була прийнята в установлений законом строк, відповідно їх частки в спадковому майні є рівними та складають по кожного, оскільки іншого не встановлено судом.

Враховуючи наведене та те, що позивач позбавлений можливості оформити спадкові права в досудовому порядку, суд приходить до висновку про правомірність позову, а тому він підлягає задоволенню.

Щодо вимоги кредитора ОСОБА_3 то відповідно до положень статті 1278 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Так як позивач вимоги про розподіл судових витрат не заявляв та не наполягав на цьому в судовому засіданні, з урахуванням меж судового розгляду і диспозитивність цивільного судочинства, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частину квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 63,3 кв.м., житловою площею 48,3 кв. м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 , яка інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_10 , АДРЕСА_6 .

Повний текст судового рішення складено 20.09.2023.

Суддя І.В.Коваленко