У Х В А Л А

Справа № 126/1269/23

Провадження № 2/126/512/2023

"05" вересня 2023 р.

м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Гуцола В. І.

із секретарем Шевчуком С.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Сторони надали суду укладену підписану мирову угоду з метою врегулювання спору до судового розгляду, згідно з якою сторони дійшли згоди про те, що відповідач ОСОБА_2 дійсно визнає право особистої приватної власності за позивачкою ОСОБА_1 на цілу квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69,6 кв.м, житловою площею 33,3 кв.м, що складається з: веранди - 1, кухні - 2, ванни - 3, кімнати - 4, коридору - 5, кімнати - 6, кімнати - 7. Відповідач ОСОБА_2 отримав від позивачки ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 220000 (двісті двадцять тисяч) гривень, що еквівалентно 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США компенсації за 1/2 частки, що належить ОСОБА_2 в нерухомому майні квартири АДРЕСА_1 . Позивачка ОСОБА_1 дійсно згодна сплатити компенсацію відповідачеві ОСОБА_2 за його 1/2 частки вартості квартири АДРЕСА_1 в сумі 220000 (двісті двадцять тисяч) гривень, що еквівалентно 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США.

Сторони надали суду письмові заяви, в яких просять затвердити мирову угоду, укладену ними, провадження в справі закрити та розглянути справу в їх відсутність.

Зазначена спільна мирова угода приєднана до справи.

Сторонам роз`яснені наслідки такого рішення та закриття провадження по справі, передбачені ст. 207 ч.3, ст. 255 ч.1 п.5 ЦПК України.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частинами 1, 2 ст. 61 СК України визначено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Згідно із ст. 68 СК України - розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно з ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Згідно ст. 372 ЦК України майно що є в спільній сумісній власності, може бути поділено між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є в спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відтак згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 зазначено, що «...зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні».

Враховуючи, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вона підлягає затвердженню, а справа провадженням закриттю.

Керуючись ст.ст. 207, 208, 255 ч.1 п.5, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити мирову угоду, укладену позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 , згідно з якою:

за ОСОБА_1 визнається право особистої приватної власності на цілу квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 69,6 кв.м, житловою площею 33,3 кв.м, що складається з: веранди - 1, кухні - 2, ванни - 3, кімнати - 4, коридору - 5, кімнати - 6, кімнати - 7;

ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 220000 (двісті двадцять тисяч) гривень, що еквівалентно 5500 (п`ять тисяч п`ятсот) доларів США компенсації за 1/2 частки, що належить ОСОБА_2 в нерухомому майні квартири АДРЕСА_1 .

Провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В. І. Гуцол