Справа №639/3645/21
Провадження №2/639/153/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря Кравченко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада про набуття права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада про набуття права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями.

11.09.2023 року після початку розгляду справи по суті на адресу суду від позивача надійшла уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, набуття права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, поділ майна у спільній сумісній власності, припинення права на частку у спільному майні, зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:

1.встановити факт що має юридичне значення - факт родинних відносин між фізичними особами, а саме - факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_3 та його рідною тіткою (по материнській лінії) ОСОБА_4 ,1895 року народження та двоюрідним братом (по материнській лінії) ОСОБА_5 , 1929 року народження;

2.встановити факт прийняття позивачем ОСОБА_3 спадщини після смерті його родичів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вигляді 2214/1000 частини домоволодіння, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) та надвірними будівлями до нього;

3.визнати за ОСОБА_3 право власності на 224 /1000 частини (долі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ) домоволодіння, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) та надвірними будівлями до нього;

4.припинити право приватної Часткової власності ОСОБА_6 на 55/1000 у Домоволодінні АДРЕСА_2 що складається з двох житлових будинків літ. «А-1» та літ. «Б-1» та належними до них надвірними будівлями у зв`язку зі смертю власника;

5.припинити право особи ОСОБА_7 на частку 8/100 у Домоволодінні АДРЕСА_2 що складається з двох житлових будинків літ. «А-1» та літ. «Б-1» та належними до них надвірними будівлями у спільному майні яка є незначною і не може бути виділена в натурі, зі смертю власника;

6.зобов`язати Департамент реєстрації Харківської міської ради внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення права власності за ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 55/1000 у Домоволодінні АДРЕСА_2 що складається з двох житлових будинків літ. «А-1» та літ. «Б-1» та належними до них надвірними будівлями та за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (8/100 у Домоволодінні АДРЕСА_2 що складається з двох житлових будинків літ. «А-1» та літ. «Б-1» та належними до них надвірними будівлями;

7.визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок «Б-1» у домоволодінні АДРЕСА_2 загальною площею 47.8 кв.м., житловою площею 22.4 кв.м. та надвірними будівлями до нього;

8.поділити майно що є у спільній сумісній власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 між співвласниками за фактом фактичного використання Домоволодіння АДРЕСА_2 (будинок літ.«А-1» - ОСОБА_2 , а у будинок літ. «Б-1» - ОСОБА_1 ) та припинити право спільної сумісної власності на це майно;

9.визнати за ОСОБА_1 , право приватної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 (1962 року будівництва (цегла), загальною площею 58.3 кв.м., житловою площею 45.4 кв.м., одноповерховий) та на надвірні будівлі до нього: сарай літ. «В» дерево, 1950 р/б, льох літ. «Е» цегла, 1955р/б, гараж літ. «Л» цегла, 1980 р/б, вбиральня літ. «П» дерево, 1989 р/б, навіс літ. «Р» дерево 2006 р/б, вбиральня літ. «С» дерево, 2006 р/б, трубчатий колодязь №2 азбестоцементні труби, 1962 р/б, огорожі №3+8 змішані.

В судове засідання 12.09.2023 року учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце судового засідання належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та уточненої позовної заяви, приходить до наступних висновків.

Цивільні справи розглядаються судом виключно в порядку, встановленому ЦПК України, яким в тому числі встановлено вимоги до форми та змісту заяви, з якою особа має право звернутись до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з уточненої позовної заяви, в ній наявні дві нові вимоги №1 та №2 немайнового характеру, якими доповнено первісний позов, та вимога №3 майнового характеру (за яку сплачено судовий збір при поданні позовну до суду у відповідності до ціни позову).

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру, що передбачено ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру судовий збір складає 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на 2023 рік складає 1 073,60 грн.

Отже, позивачу ОСОБА_1 необхідно доплатити судовий збір за дві вимоги немайнового характеру (№1 та №2) у розмірі 2 147,20 грн. (1 073,60 грн. + 1 073,60 грн. = 2 147,20 грн.).

Згідно з ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч.ч.12, 13 ст. 187 ЦПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, суд продовжує розгляд справи, про що постановляє ухвалу не пізніше наступного дня з дня отримання інформації про усунення недоліків. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що уточнена позовна заява ОСОБА_1 в частині вимог №№1-3підлягає залишенню без руху для усунення зазначених вище недоліків та виконання вимог ст. ст. 49, 175, 177 ЦПК України.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 №4-9 суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Також частиною 3 ст. 49 ЦПК України передбачено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

При цьому у разі подання будь-якої заяви, передбаченої пунктом 2 частини другої та частинами третьою і четвертою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у рішенні суду. Зазначені правила встановлені частиною 5 ст. 49 ЦПК України.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.11.2021 року у справі № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21).

Отже, зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається, оскільки у разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, що за своєю суттю є новим позовом. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права.

Аналогічні висновки Верховного Суду щодо застосування ч. 3 ст. 46 ГПК України викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 року у справі №924/1473/15 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.10.2020 року у справі № 922/2575/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Необхідність у зміні предмета позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмета позову можлива, зокрема, у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Заяву позивача про зміну предмета або підстав позову можна вважати новим позовом у разі, якщо в ній зазначена самостійна матеріально-правова вимога (або вимоги) та одночасно на її обґрунтування наведені інші обставини (фактичні підстави), які не були визначені позивачем первісною підставою позову та які у своїй сукупності дають особі право на звернення до суду з позовними вимогами.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 22.07.2021 року у справі №910/18389/20 та від 10.11.2021 року у справі № 916/1988/20.

Верховний Суд також звертає увагу у постанові від 03.08.2020 року у справі № 911/2139/19, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог тощо. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також зі змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Крім того, Верховний суд зазначає, що при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.

Аналогічний висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12.01.2022 року у справі № 234/11607/20 (провадження № 61-15126св21).

Пунктами 6, 7 ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи зобов`язані: виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. При поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону),а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права) (частина дев`ята статті 10 ЦПК України).

У справі «Скорик проти України» від 08 січня 2008 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо в національному правовому порядку існує процедура апеляції, держава має гарантувати, що особи, які знаходяться під її юрисдикцією, мають право у апеляційних судах на основні гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції. Мають бути враховані особливості провадження, що розглядається, та сукупність проваджень, що здійснювалисьу відповідності з національним правопорядком, а також роль апеляційного суду у них.

Таким чином, враховуючи, що розгляд даної справи проводиться за правилами загального позовного провадження, суд відмовляє у прийнятті до розгляду уточненої заяви позивача ОСОБА_1 в частині позовних вимог №4-9, які не є зміною предмету або підстав позову, або збільшенням позовних вимог, оскільки вказані вимоги містять зовсім інші підстави та предмет позову, ніж первісні позовні вимоги, тому фактично є новим позовом, з яким позивач має право звернутись до суду в загальному передбаченому законом порядку.

Наслідком відмови у прийнятті уточненої заяви про збільшення позовних вимог є повернення такої заяви позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 43, 49, 175-177, 187, 260, 261, 353 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд, -

УХВАЛИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, набуття права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, поділ майна у спільній сумісній власності, припинення права на частку у спільному майні, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог №№1-3 залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків уточненої позовної заяви протягом 5 днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення нею недоліків уточненої позовної заяви у строк, встановлений судом, уточнена заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню позивачу.

У прийнятті до розгляду уточненої позовної заяви за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, набуття права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями, визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, поділ майна у спільній сумісній власності, припинення права на частку у спільному майні, зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог №№4-9 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала в частині відмови у прийнятті до розгляду уточненої позовної заяви (позовних вимог №№4-9) може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12.09.2023 року.

Суддя Н.В. Баркова