У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 754/5560/18

провадження № 61-12544ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В с т а н о в и в:

У травні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», що в подальшому змінило назву на АТ «Сенс Банк») та просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 345, вчинений 12 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. на підставі договору іпотеки № 42.02-11/290 від 28 березня 2008 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 , щодо звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28 березня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено договір невідновлювальної кредитної лінії № 031.29-08/242, за яким він отримав кредитні кошти.

В цей же день, для забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 42.02-11/290, згідно з яким позивач передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 .

12 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. вчинено виконавчий напис № 345, яким звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, задоволено вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 1 вересня 2015 року по 1 вересня 2017 року, а саме: заборгованість за кредитом - 65 799,43 доларів США; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 76 824,62 доларів США, а всього 142 624,05 доларів США.

Вказує, що в порушення вимог чинного законодавства для вчинення виконавчого напису ПАТ «Укрсоцбанк» не надало нотаріусу належні документи, які б свідчили про безспірність заборгованості позичальника; нотаріусом не враховано, що з моменту настання права вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 пройшло більше трьох років, що виключало можливість вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П. В., ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. та зареєстрований в реєстрі за № 345 про звернення стягнення на нерухоме майно - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На вказане судове рішення ОСОБА_1 , особа, яка не брала участі у справі, подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 травня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року. Відкрито апеляційне провадження у даній справі. Зупинено дію рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року до закінчення апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 25 липня 2023 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва у складі судді Клочко І. В. від 15 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до АТ «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський В. А., приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П. В., ОСОБА_3 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню закрито. Поновлено дію рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року.

21 серпня 2023 року ОСОБА_1 (далі - заявник) направила засобами поштового зв'язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 липня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що на момент подання позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, квартира АДРЕСА_1 , вже належала ОСОБА_1 , яку вона придбала з прилюдних торгів. У подальшому, ОСОБА_1 продала цю квартиру ОСОБА_4 , однак судом не було залучено останніх до участі у розгляді справи. Зазначає, що рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15 жовтня 2019 року впливає на її права та обов`язки, оскільки слугувало підставою подання ОСОБА_2 позову до Деснянського районного суду міста Києва про визнання недійсними: протоколу проведення електронних торгів, акта про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, договору купівлі-продажу спірної квартири, скасування рішень про державну реєстрацію права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння (справа № 754/11145/20).

Вказує, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку, що вона не набула право на оскарження рішення суду першої інстанції, оскільки в оскаржуваному рішенні не розглядалося питання про законність чи незаконність набуття ОСОБА_1 з прилюдних торгів права власності на спірну квартиру та її подальше відчуження на користь ОСОБА_4 .

Дослідивши касаційну скаргу заявника, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 28 березня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», яке в подальшому змінило назву на АТ «Сенс Банк», та ОСОБА_3 укладено договір невідновлювальної кредитної лінії № 031.29-08/242, за умовами якого він отримав кредит у сумі 65 800 доларів США, строком до 27 березня 2018 року зі сплатою 13,5 % річних.

28 березня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 42.02-11/290, предметом якого є квартира АДРЕСА_3 .

12 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В. А. на підставі заяви АТ «Укрсоцбанк» вчинено виконавчий напис № 345, яким звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1 . За рахунок коштів, отриманих від реалізації предмету іпотеки, задоволено вимоги стягувача у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/ неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 1 вересня 2015 року по 1 вересня 2017 року, а саме: заборгованість за кредитом - 65 799,43 доларів США; заборгованість за відсотками за користування кредитом - 76 824,62 доларів США, а всього 142 624,05 доларів США.

13 лютого 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Говоровим П. В. відкрито виконавче провадження № 55796791 з примусового виконання виконавчого напису № 345, виданого 20 січня 2018 року приватним нотаріусом Чуловським В. А.

ОСОБА_1 придбала спірну квартиру з прилюдних торгів, на підтвердження чого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сєровою О. В. їй видано відповідне свідоцтво № 876 від 12 квітня 2018 року.

19 червня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу квартири, відповідно до умов якого ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1 , за ціною 190 800 грн.

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до АТ «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В. А., державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука С. П., приватного нотаріус Сєврової О. В., Ющенко Т. С., приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П. В., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Затварницька І. П., ОСОБА_1 , про визнання недійсними протоколу проведення електронних торгів, акта про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, договору купівлі-продажу спірної квартири, скасування рішень про державну реєстрацію права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Правилами статті 18 ЦПК України передбачено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

У постановах від 30 вересня 2020 року у справі № 175/1057/17 та від 23 листопада 2020 року у справі № 826/3508/17, від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц Верховним Судом сформульовані правові висновки, відповідно до яких рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Встановивши, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не було вирішено питання про права, інтереси та/або обов`язки ОСОБА_1 і таке рішення суду першої інстанції не зачіпає безпосередньо її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про закриття апеляційного провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

При цьому апеляційний суд обґрунтовано зазначив, що зі змісту оскаржуваного судового рішення не вбачається, що у ньому розглянуто і вирішено питання про право власності ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно, або містяться судження про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи у відповідних правовідносинах.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

У частині четвертій статті 394 ЦПК України передбачено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров Павло Володимирович, ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

І. М. Фаловська