Справа № 385/1174/23
Провадження № 6/385/32/23
У Х В А Л А

іменем України

15.09.2023 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Венгрина М. В.

секретаря судового засідання Шевченко Л. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду в справі за позовом заступника керівника Голованівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) та Гайворонської міської ради Кіровоградської області до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди заподіяної навколишньому природному середовищу внаслідок кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про розстрочку виконання рішення суду від 07.08.2023, яким стягнуто з нього 102935,00 грн на строк з вересня 2023 року до вересня 2024 року, з оплатою щомісячно рівними частинами по 8577,92 грн.

В обґрунтування покликався на те, що виконати рішення суду з об`єктивних причин не може у нього відсутнє постійне місце роботи, тимчасові заробітки дозволяють забезпечувати сім`ю лише на мінімальному рівні потреб. Фактично на його утриманні також перебувають батьки похилого віку, окрім того воєнний стан не сприяє можливості нормального працевлаштування, а отже і виконання рішення суду в повному обсязі. Просить суд враховуючи його реальний майновий стан, наміри, що свідчать про бажання виконати рішення суду (оскільки зобов`язується щомісячно виконувати рішення суду частинами), відсутність доходів, відсутність нерухомого майна, воєнний стан задоволити заяву, а також не видавати виконавчий лист у справі до вересня 2024 року. Розгляд заяви просив проводити за його відсутності.

Від Гайворонської міської ради надійшла заява про розгляд заяви за відсутності представника, не заперечення проти задоволення такої.

Інші учасники справи, будучи повідомленими про дату час та місце проведення судового засідання до суду не з`явились, про причини неявки не повідомили, що не є перешкодою для проведення судового розгляду, виходячи з того, що ст. 435 ЦПК України передбачає повідомлення учасників судового провадження, а в ст. 128 ЦПК України визначено що судове повідомлення здійснюється судом, коли явка учасників не є обов`язковою.

Суд, розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 07.08.2023 у справі № 385/1174/23 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) шкоду, завдану кримінальним правопорушенням незаконним виловом риби, у розмірі 102935 (сто дві тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 00 копійок, на розрахунковий рахунок Гайворонської міської ради за реквізитами: розрахунковий рахунок UA0011515, ГУК у Кіровоградській області/тг м. Гайворон, МФО 899998, 24060300, код одержувача (ЄДРПОУ) 37918230, код класифікації доходів бюджету 24062100.

Розстрочка виконання рішення суду - це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення, суд виходить з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для розстрочки виконання рішення, суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Як передбачено ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконані провадження» роз`яснено, що при вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Також Верховний суд в постанові від 30 січня 2020 року в справі № 819/150/17 зазначив, що оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Судом з долучених заявником доказів встановлено, що відповідно до відомостей № 1103-23-01479 від 11.09.2023 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 11.09.2023 ОСОБА_1 за період з 1 кварталу по 2 квартал 2023 року доходи не отримував.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено військовий стан в Україні, який неодноразово продовжувався та триває і на день розгляду заяви.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження обставин про скрутний матеріальний стан, заявник як на підставу для застосування розстрочки зазначає про відсутність постійного місця роботи, рівень доходу, що забезпечує сім`ю лише на мінімальному рівні потреб, перебуванні на його утриманні батьків похилого віку, відсутність нерухомого майна, на яке може бути звернуто стягнення, воєнний стан, а також відсутність доходів.

Однак долучені ним докази виключно відомості про відсутність доходів з 1- 2 квартал 2023 року не дають можливості встановити, що заявник на даний час має тяжке матеріальне становище. Так ним не додано документів, що підтверджували б відсутність відкритих рахунків на його ім`я, відсутність у нього зареєстрованого нерухомого та рухомого майна, довідки про те, що він перебуває на обліку у центрі зайнятості як безробітний, відомостей про склад сім`ї та перебуванні на його утриманні будь яких осіб.

Також жодним законодавчим актом не передбачено надання розстрочки виконання рішення пов`язаного із воєнним станом.

Окремо слід зазначити, що, боржником не доведено, що в разі розстрочки виконання рішення він зможе добровільно виконати судове рішення, так як він навпаки долучає доказ, що свідчить про відсутність будь яких доходів. А також те, що навіть зазначений період, за який ОСОБА_1 просить розстрочити виконання рішення перевищує максимальний однорічний строк, що передбачений ч. 5 ст. 435 ЦПК, що обраховується з дати ухвалення рішення, тобто може тривати лише до 07.08.2024.

Підсумовуючи наведене суд доходить висновку, що надані боржником докази не свідчать про наявність підстав для розстрочки виконання рішення суду, а тому в задоволені заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 267, 435 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: М. В. Венгрин