Ухвала

18 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 336/5265/22

провадження № 61-12940ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого

діє ОСОБА_2 , на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району,

про визнання незаконним утримання на території України малолітньої дитини та зобов`язання передати дитину для забезпечення повернення дитини до держави постійного проживання,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_3 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, у якому просив визнати незаконним утримання на території України малолітньої ОСОБА_4 та зобов`язати ОСОБА_3 передати малолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

її батькові ОСОБА_1 для забезпечення повернення дитини

до держави постійного її проживання.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконним утримання ОСОБА_3 на території України малолітньої дитини ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язано ОСОБА_3 передати дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батькові ОСОБА_1

для забезпечення повернення дитини до держави постійного проживання Королівства Данії.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 липня 2023 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня

2023 року скасовано та прийнято нову постанову.

Відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до

ОСОБА_3 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району, про визнання незаконним утримання на території України малолітньої дитини

та зобов`язання передати дитину для забезпечення повернення дитини

до держави постійного проживання.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

26 серпня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 липня

2023 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 19 липня 2023 року і залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року.

Касаційна скарга подана у строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

За частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів

у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі

про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше

не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на:

- пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 757/51046/17-ц;

- пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей, укладеної

25 жовтня 1980 року в м. Гаага в умовах воєнного стану в Україні (висновку щодо визначення постійного/звичайного місця проживання дитини

в умовах воєнного стану та висновку щодо порушення та здійснення прав на опіку) та частини другої статті 155 СК України при розгляді справ

про визнання незаконним утримання дитини на території України

та на території активних бойових дій;

- пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (суд не дослідив зібрані у справі докази).

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, 402, 406 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати з Шевченківського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 336/5265/22 за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого

діє ОСОБА_2 , на постанову Запорізького апеляційного суду від 19 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_3 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Шевченківському району,

про визнання незаконним утримання на території України малолітньої дитини та зобов`язання передати дитину для забезпечення повернення дитини до держави постійного проживання.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих

до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України,

у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. М. Ігнатенка

І. М. Фаловська