Справа № 157/1006/23
Провадження № 2/162/151/2023
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 вересня 2023 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі

головуючого судді Цибень О.В.,

за участю секретаря судових засідань Будько І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

На підставі ухвали Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15.06.2023 року до Любешівського районного суду Волинської області 06.07.2023 року надійшов вказаний позов за підсудністю.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 02.02.2002 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Великоглушанською сільською радою Любешівського району Волинської області за актовим записом №4. Протягом останніх років сімейні стосунки між подружжям поступово погіршувались, що призвело до фактичного їх припинення. Сторони з 2020 року не проживають разом та спільного господарства не ведуть. З огляду на вказане, позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим та просить шлюб розірвати.

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 2020 року діти проживають разом з позивачем окремо від відповідача у її власному будинку за адресою АДРЕСА_1 . Спір щодо місця проживання дітей між сторонами відсутній. Тому просить залишити проживання неповнолітнього ОСОБА_4 з матір`ю - позивачем по справі. Не заперечує щодо залишення їй та дитині прізвища « ОСОБА_5 ».

Ухвалою суду від 18.07.2023 року дану цивільну справу прийнято до розгляду у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 22.08.2023 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач та її представник, кожен зокрема, у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, не заперечили проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву та клопотань від нього на адресу суду не надходило.

За погодженням сторони позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2002 року, який зареєстрований Великоглушанською сільською радою Любешівського району Волинської області за актовим записом №4 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.06.2003 року).

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 26.08.2003 року), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 15.06.2010 року).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 36 та ст. 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Відповідно до ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вказане положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин, коли обов`язки дружини та чоловіка зі спільного піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги припинені, подальше збереження шлюбу є неможливим.

Враховуючи вищезазначене та обгрунтування позову, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про державну реєстрації актів цивільного стану», ч.2 ст.115 СК України рішення після набрання ним законної сили слід надіслати у Любешівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відповідної відмітки в актовому записі про шлюб.

Щодо вимоги про залишення проживання неповнолітнього ОСОБА_4 з матір`ю суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи та пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що діти та позивач зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 , однак з 2020 року проживають окремо від відповідача у будинку за адресою АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (позивачу по справі), про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Спір щодо місця проживання дітей між сторонами відсутній.

Відповідно до ч. 2 ст.160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Верховний Суд у постанові від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 (провадження №61-14859св19) зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду від 22.12.2021р. у справі №339/143/20 провадження № 61-6809св21.

Зважаючи на вказане та встановлені судом обставини справи, а також відсутність у матеріалах позову доказів про наявність такого спору між сторонами, суд вважає можливим дану вимогу задовольнити.

Керуючись ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 206, 263-265, 274, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований 02.02.2002 року Великоглушанською сільською радою Любешівського району Волинської області за актовим записом №4 розірвати.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити у Любешівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для внесення відомостей про розірвання шлюбу до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відповідної відмітки в актовому записі про шлюб.

Залишити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю - ОСОБА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте Любешівським районним судом за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 11.09.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Представник позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Суддя Любешівського районного суду Волинської області Ольга ЦИБЕНЬ