Справа № 700/697/23
Провадження № 2/700/221/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Бесараб Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Мельніченко Н.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт.Лисянка цивільну справу №700/697/23 провадження №2/700/221/23 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лисянської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Лисянської селищної ради Звенигородського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира. Він є племінником чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно якого заповіла належне їй майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є громадянами російської федерації. У 2011 році ОСОБА_2 звернулася із заявою у відділ МВС росії та ЗАТО м.Зеленогорск, де її було надано відповідь, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знають про наявність заповіту та зв`яжуться найближчим часом з нею. Але по даний час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися. На момент смерті спадкодавця він постійно проживав з нею без реєстрації, вів спільне господарство, доглянув до смерті та здійснив її поховання. На даний час він доглядає за спадковою квартирою, оплачує комунальні послуги та проводить поточні ремонти. Крім того, ОСОБА_2 склала заповіт 10.10.2010 року, яким заповіла на його користь грошові вклади у банку. Під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , йому було відмовлено у зв`язку з неподанням документів про черговість родинних відносин. За таких обставин змушений звернутися до суду та просить встановти факт спільнго проживання однією сім`єю між ним та ОСОБА_2 з 2009 року по день смерті ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 ..

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглянути справу без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 206 цього ж Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 22.01.2014 року.

Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, згідно якого заповіла належне їй майно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується заповітом від 09.09.2008 року посвідченого державним нотаріусом Лисянської державної нотаріальної контори.

У 2011 році ОСОБА_2 , розшукуючи своїх спадкоємців, звернулася із заявою у відділ МВС росії та ЗАТО м.Зеленогорск, де її було надано відповідь, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знають про наявність заповіту та зв`яжуться найближчим часом з нею.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, іншим чином спадщину не приймали.

Позивач є племінником чоловіка ОСОБА_2 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявними в матеріалах справи свідоцтвами про народження. (а.с.7-9)

Факт прийняття спадщини позивачем підтверджується тим, що на момент смерті спадкодавця він постійно проживав з ОСОБА_2 без реєстрації. Починаючи з 2009 року вів спільне господарство, доглянув до смерті та здійснив її поховання за власний рахунок. На даний час він доглядає за спадковою квартирою, оплачує комунальні послуги та проводить поточні ремонти. Даний факт підтверджується письмовими показами свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та довідками виконавчого комітету Лисянської селищної ради Черкаської області №519 та №520 від 03.04.2023 року.

Крім того, ОСОБА_2 склала заповіт 10.10.2010 року, яким заповіла на користь позивача грошові кошти, що підтверджується заповітом від 10.10.2010 року посвідченого лікарем Панченко А.В.

Під час звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , позивачу було відмовлено у зв`язку з неподанням документів про черговість родинних відносин.

Відповідно до положень ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

За ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. При цьому ст.2 Сімейного кодексу України містить відкритий перелік осіб, які належать до членів сім`ї.

Юридичний факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем протягом п`яти років до часу відкриття спадщини має бути встановлений винятково рішенням суду.

За правилами ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування, зокрема, у разі відсутності спадкоємців попередньої черги.

Згідно з п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 1264 Цивільного кодексу України, передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члени сім`ї, тощо.

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом четвертої черги, оскільки не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини проживав однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_2 , вони з померлою вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Позивач здійснював догляд за померлою до її смерті. На даний час позивач здійснює догляд за квартирою, оплачує комунальні послуги та проводить поточні ремонти.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач прийняв спадщину в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вказані обставини визнаються відповідачем.

Однак, під час звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , позивачу було відмовлено у зв`язку з неподанням документів про черговість родинних відносин, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій №400/02-31 від 17.03.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінюючи допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається позивач, приймаючи до уваги, що позивач позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як у судовому порядку, визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1218, 1261,1269, 1270 ЦК України, ст.ст.4,5,12,13, 19, 81, 82, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лисянської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2009 року по день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на квартиру номер АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової карти платників податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - виконавчий комітет Лисянської селищної ради, , місце знаходження: пл.Миру, 30 смт.Лисянка Звенигородського району Черкаської області.

Суддя Н. В. Бесараб