Справа № 298/545/22
Номер провадження 2/298/26/23
05 вересня 2023 року смт. Великий Березний
Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:
судді Зизич В.В.,
секретар судового засідання Вороняк А.А.,
номер справи 298/545/22,
учасники справи:
відповідач: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний питання розподілу судових витрат за заявою представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Статівка О.В., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Статівка Ольга Володимирівна, до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів,
26 травня 2023 року через систему «Електронний суд» від представника позивачки ОСОБА_1 , - адвоката Статівка О.В. до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить ухвалити додаткове рішення у справі №298/545/22 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 5 тис.грн.
У заяві зазначає, що 16.05.2023 року рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області задоволено позов в повному обсязі, однак судом не вирішено питання про судові витрати, які понесла позивачка при розгляді справи і які складаються із оплати послуг адвоката.
До заяви долучила копію ордера серії АІ №1231033 від 11 травня 2022 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги №3 від 25 квітня 2022 року, додаткову угоду №3 до договору про надання правової допомоги №3 від 25.04.2022, укладену 25 квітня 2022 року та Акт про прийняття-передачу наданих послуг від 16 травня 2023 року.
У судове засідання учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явилися.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Статівка О.ВА. у судове засідання не з`явилися. Представник позивачки адвокат Статівка О.В. подала заяву про розгляд справи без участі. У заяві просить розгляд справи №298/545/22 провести без її участі та участі позивачки, вимоги наведені в заяві про ухвалення додаткового рішення підтримують.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися. Судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 у судовому засіданні.
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження судових витрат та матеріали справи, проаналізувавши відповідні норми права, суд дійшов наступного висновку.
У провадженні Великоберезнянського районного суду Закарпатської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Статівка Ольга Володимирівна, до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів.
Рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 16 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, за період з 15 квітня 2021 року до 1 травня 2022 року в розмірі 25066 (двадцять п`ять тисяч шістдесят шість) гривень 67 копійок, а також стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 992 гривні 40 копійок, тобто вирішено питання судових витрат у виді судового збору.

При ухваленні судом 16 травня 2023 року рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу між сторонами, про що позивачка просила у поданому позові, оскільки відповідних документів у підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу під час розгляду справи, матеріали справи не містили.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

Відповідна заява з наданням доказів понесення позивачем судових витрат була подана через систему «Електронний суд» до суду 26 травня 2023 року.

Враховуючи вимоги, викладені в заяві, представник позивачки просить вирішити питання про судові витрати шляхом стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу.

Судом установлено, що 25 квітня 2022 року ОСОБА_1 уклала з адвокатом Статівка Ольгою Володимирівною Договір №3 про надання правової допомоги. 25 квітня 2022 року між вказаними особами було укладено додаткову угоду №3 до Договору №3 про надання правової допомоги від 25 квітня 2022 року, відповідно до якої (п.2 Додаткової угоди) клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання представляти інтереси клієнта у Великоберезнянському районному суді Закарпатської області у справі про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів №298/545/22.

Згідно з п.3.1 Договору, клієнт зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати обумовлені угодою гонорар адвоката (основний та додатковий) та фактичні витрати, пов`язані з виконанням адвокатом угоди, а п.4.2 договору визначено, що клієнт на протязі трьох днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг, сплачує вартість за надані послуги, зазначену в п. 4.1 даного договору. Кошти сплачені за надані послуги не повертаються.

За змістом Акту про прийняття-передачі наданих послуг від 16 травня 2023 року, ОСОБА_4 надала, а ОСОБА_1 прийняла юридичні послуги відповідно до Договору про надання юридичних послуг №3 від 25.04.2022 року, у справі №298/545/22. Вартість вказаних послуг становить 5000 (п`ять тисяч) гривень, з яких 3000 гривень за складання та направлення позовної заяви, та участь у судових засіданнях 2000 гривень. Всього сплачено 5000 гривень.

У відповідності до ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч.3 ст.27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Зокрема, ст. 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.

Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України).

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає суду можливості пересвідчитись у співмірності розміру адвокатського гонорару, як того вимагає ч. 4 ст. 137 ЦПК України.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить з встановленого у договорі про надання юридичних послуг від 25 квітня 2022 року розміру та порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Надання позивачу адвокатських послуг підтверджується: ордером серії АІ №1231033 від 11 травня 2022 року, Договором №3 про надання правової допомоги від 25 квітня 2022 року, Додатковою угоду №3 до договору про надання правової допомоги №3 від 25.04.2022, укладеною 25 квітня 2022 року, Актом про прийняття-передачу наданих послуг від 16 травня 2023 року,свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №10382/10.

Визначаючи розмір витрат на правничу допомогу на підставі поданих позивачем доказів, суд враховує те, що ці судові витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

При визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих позивачем доказів, суд також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи).

Варто зауважити, що чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката.

При цьому, суд враховує вимоги п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України та висновки постанови ВС від 02.09.2020 року у справі №329/766/18 провадження №61-6627св20 про те, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 витрати пов`язані з правничою допомогою шляхом ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 263, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 , - адвоката Статівка Ольги Володимирівни, про стягнення судових витрат на правову допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Статівка Ольга Володимирівна, до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 5 вересня 2023 року.

Суддя Зизич В.В.