Провадження № 2/554/4757/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтави Бугрій В.М., розглянувши матеріали позовної заяви Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулось до Октябрського районного суду м. Полтава з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами на предмет наявності правових підстав для відкриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Цивільним процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 175, 177 Цивільного процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України.

В даному випадку, подана позовна заява не відповідає вимогам статей 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з чим підлягає залишенню без руху з посиланням на положення статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи наступне.

Пунктом 3 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Предметом позову є стягнення заборгованості в сумі 121 679, 63 грн., з яких: - заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 113 817, 44 грн.; - інфляційні втрати в сумі 5 419, 19 грн.; - 3% річних в сумі 2 443, 00 грн.

На підтвердження вказаної заборгованості позивачем додано до заяви розрахунок заборгованості за надані послуги, розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, з якого взагалі неможливо встановити ані періоду нарахування, ані застосованої позивачем методики обрахунку, в т.ч. щодо вказаних позивачем коефіцієнтів, що зумовлює неможливість здійснення перевірки судом вказаного розрахунку.

За таких обставин позивачу слід надати детальний обґрунтований розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, зроблений відповідно до вимог чинного законодавства із зазначенням сум та періодів часткового виконання боржниками свого грошового зобов`язання та зазначенням дати, коли відбулося фактичне порушення виконання зобов`язання, виклавши його наступним чином:

Крім того, частиною 5 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Проте, позивачем до позовної заяви не надано жодного доказу на підтвердження надання відповідачам послуг із теплопостачання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, оскільки подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

.Позовну заяву Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду: - детального обґрунтованого розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, зробленого відповідно до вимог чинного законодавства із зазначенням сум та періодів часткового виконання боржниками свого грошового зобов`язання та зазначенням дати, коли відбулося фактичне порушення виконання зобов`язання, виклавши його наступним чином: - доказів на підтвердження надання відповідачам послуг із теплопостачання у вказаних позивачем обсязі та вартості (виписку з особового рахунку по квартирі, історію нарахувань та розрахунків по особовому рахунку квартири, відомості нарахувань та оплати за послуги водопостачання та водовідведення, довідку по оборотах особового рахунку тощо).

Роз`яснити Комунальному підприємству «Харківські теплові мережі», якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина 3 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 261 Цивільного процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Дана ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя В.М.Бугрій