Справа № 931/556/23
Провадження № 2/931/164/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 вересня 2023 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Гупалик А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

05.07.2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» звернулося до суду з зазначеним позовом.

В обґрунтування вимог представник позивача посилався на те, що 19.02.2020 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , за умовами якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 37520 грн, строком до 19.02.2023 року.

17.12.2021 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» укладено договір факторингу №17/12/21, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» набуло право грошової вимоги, в тому числі за кредитним договором № в сумі 61920,02 грн.

17.12.2021 року ПАТ «ОТП Банк» було повідомлено ОСОБА_1 про відступлення права вимоги за кредитним договором № до ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст».

Станом на дату подання позову будь яких платежів від ОСОБА_1 чи ПАТ «ОТП Банк» (як первісного кредитора) не було.

Таким чином, представник позивача, посилаючись на умови договору факторингу та кредитного договору, просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 61920 грн 02 коп., з яких: 35633 грн 97 коп. - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 20257 грн 37 коп. - сума заборгованості за відсотками по кредиту, 6028 грн 68 коп. сума по сплаті комісії по кредиту, а також сплачений судовий збір в розмірі 2684 грн 00 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, 11.09.2023 від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не з`явився також, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання судовими повістками, що повернуті суду органами зв`язку без вручення адресату з відмітками "адресат відсутній за вказаною адресою". Разом з тим, на підставі п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України вважаються врученими адресату в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Про поважні причини неявки відповідач не повідомив, будь яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло.

Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Судом встановлено, що 19.02.2020 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір споживчого кредиту №, відповідно до умов якого ПАТ «ОТП Банк» (кредитодавець) надав відповідачу кредит у розмірі 37520 грн 00 коп. до 19.02.2023 року, зі сплатою щомісячної комісії - 0,85 % від суми кредиту та 36 відсотків річних (а.с. 5).

17.12.2021 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТзОВ «Фінансова компанія «Аваліст» укладено договір факторингу №17/12/12, відповідно до якого останній має право вимоги до осіб, які були боржниками ПАТ «ОТП Банк», в тому числі щодо ОСОБА_1 за договором № від 19.02.2020 року в сумі 61920,02 грн. Зазначене підтверджується копією договору факторингу №17/12/21р., актом приймання передачі реєстру боржників №1 до договору факторингу №17/12/21, реєстром боржників №1 (а.с.6-14).

Відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої становить 61920 грн 02 коп., з яких: 35633 грн 97 коп. - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 20257 грн 37 коп. - сума заборгованості за відсотками, 6028 грн 68 коп. сума по сплаті комісії (а.с. 14).

Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини по договору кредиту № , після відступлення права вимоги за цим кредитним договором від ПАТ «ОТП Банк» до позивача на умовах договору факторингу.

Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що отримані позичальником кошти не повернуто банку (як первісному кредитору) та позивачу (кредитору за договором факторингу), суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, процентів та комісії, що передбачено договором.

Отже, підставною є вимога позивача про стягнення з боржника в користь ТОВ «Фінансова компанія «Аваліст» заборгованості за кредитним договором № від 19.02.2020 року в розмірі 61920 грн 02 коп., з яких: 35633 грн 97 коп. - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 20257 грн 37 коп. - сума заборгованості за відсотками по кредиту, 6028 грн 68 коп. сума по сплаті комісії по кредиту.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, зокрема, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 грн.

Щодо вирішення питання про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно із ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч.1, 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем надано суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу витяг з договору про надання правової допомоги №07/23 від 14.02.2023 року, укладений ТзОВ «Фінансова компанія «Аваліст» із Адвокатським бюро "Наталії Косяк", акт приймання передачі наданих послуг № від 07.06.2023 року до вказаного договору, платіжною інструкцією № 155 від 09.06.2023 року на суму 5000 грн (а.с. 17-21).

Відповідно до ч.5, ч.6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті щодо співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу та не доводив їх неспівмірність.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розмір таких витрат є співмірним із складністю справи, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу є підставною та підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути документально підтверджені витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Керуючись ст. ст. 10-13, 77, 81, 133, 137, 141, 142, ч.2 ст. 247, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 207, 509, 526, 530, 551, 626, 628, 638, 1049, 1054 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аваліст» (, місцезнаходження: вул. Деревлянська, буд.10А, м.Київ) заборгованість за кредитним договором № від 19.02.2020 року в сумі 61920 (шістдесят одна тисяча дев`ятсот двадцять) грн 02 коп., з яких: 35633 грн 97 коп. - сума заборгованості за основною сумою кредиту, 20257 грн 37 коп. - сума заборгованості за відсотками по кредиту; 6028 грн 68 коп. сума по сплаті комісії по кредиту, витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Локачинського районного суду Т. О. Кідиба