МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

12 червня 2023 року Справа №370/1323/23

Суддя Макарівського районного суду Київської області Косенко А.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,

в с т а н о в и в :

06.06.2023 року ОСОБА_1 (далі-позивач), звернувсь до Макарівського районного суду Київської області з вказаним позовом до ОСОБА_2 (далі-відповідачка), в якому зазначив, що між ним та відповідачкою 28.08.1993 року зареєстровано шлюб. За час спільного проживання в шлюбі вони спільною працею набули майно, зокрема автомобіль та житловий будинок. Так, за біржовою угодою було придбано автомобіль «Мазда» 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1998 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу (vin код) НОМЕР_2 . Згідно реєстраційного свідоцтва на транспортний засіб НОМЕР_3 вказаний автомобіль було зареєстровано за відповідачкою ОСОБА_2 , однак з застереженням про право керування ОСОБА_1 . Окрім цього, під час спільного проживання в шлюбі було придбано житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно витягу з реєстру прав на нерухоме майно, вказаний будинок також було зареєстровано за ОСОБА_2 . В подальшому їх спільне життя з відповідачкою не склалось і заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.12.2019 року шлюб між ними було розірвано. Поряд з тим, відповідачка вважає, що оскільки придбане ними майно, вказане вище, зареєстроване за нею, то виключно їй належить право користуватись та розпоряджуватись ним.

На підставі викладеного позивач просив суд визнати майно, а саме: автомобіль «Мазда» 626, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1998 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу (vin код) НОМЕР_2 ; будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - спільною сумісною власністю подружжя, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яке було набуте ними за час шлюбу.

Ухвалою суду від 12.06.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 02.10.2023 року.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на спірне майно, а саме:

1) на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) на автомобіль, Мазда» 626, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 1998 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу (vin код) НОМЕР_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив, що відповідачка не допускає його до спірного будинку та в нього було відібрано ключі від будинку та автомобіля, а також враховуючи той факт, що відповідачка виставила будинок на продаж, вважає, що є реальні побоювання, що на момент розгляду вказаної справи відповідачка відчужить будинок та автомобіль на користь третіх осіб, без згоди позивача, а тому не вжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити виконання можливого позитивного рішення суду у справі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва №761/14916/18 від 04.12.2019 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 28.08.1993 року Копилівською сільською радою Макарівського району Київської області, актовий запис №12 (а.с.7).

Як вказав позивач, за час перебування у шлюбі з відповідачкою ними було придбано автомобіль «Мазда» 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1998 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу (vin код) НОМЕР_2 . Так, згідно реєстраційного свідоцтва на транспортний засіб НОМЕР_3 вказаний автомобіль зареєстровано за відповідачкою, ОСОБА_2 , з застереженням про право керування ОСОБА_1 . Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане Макарівським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України 01.07.2006 року (а.с.8).

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №325239291 від 09.03.2023 року (а.с.9-11), право приватної власності на житловий будинок загальною площею 168,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстроване 17.10.2017 року за ОСОБА_2 ; документи подані для держаної реєстрації декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 04.07.2017 року.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, при розгляді заяви про забезпечення позову, повинен з`ясувати характер спору, що виник між сторонами, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач, суті позовних вимог.

Забезпечення позову - це сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо існує ймовірність невиконання судового рішення у майбутньому або виникнення складнощів під час його виконання.

Тобто, вжиття заходів забезпечення позову є заходом забезпечення в майбутньому виконання судового рішення.

Під час вирішення питання щодо наявності підстав для забезпечення позову суд повинен врахувати обґрунтованість заявленого клопотання, пов`язаність заходів забезпечення позову з предметом позову, співмірність заходів забезпечення із заявленими вимогами, а також запобігти порушенню прав третіх осіб в зв`язку з вжиттям судом заходів забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Позивачем у повному обсязі доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення його позову.

В контексті означеного слід звернути увагу на те, що одним із завдань цивільного судочинства у відповідності до вимог ч. 1 ст. 2 ЦПК України є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, у даному випадку, за висновками суду, застосування обраного заявником заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів позивача.

При цьому, дослідивши збалансованість інтересів сторін, суд дійшов висновку, що застосування такого заходу до забезпечення позову не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Невжиття таких заходів унеможливить ефективний захист та поновлення прав позивача, у разі, якщо під час розгляду спору у даній справі будуть встановлені факти порушення таких прав, оскільки на даний час відповідачка може розпорядитись житловим будинком та автомобілем, що є предметом спору.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів - суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-154, 157, 260, 353-355 ЦПК України, суддя -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя - задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 168,5 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , який належить на праві власності ОСОБА_2 .

Накласти арешт на автомобіль «Мазда» 626, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1998 року випуску, ідентифікаційний номер транспортного засобу (vin код) НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого Макарівським МРЕВ ДАІ ГУ МВС України 01.07.2006 року.

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Строк пред`явлення ухвали до виконання - три роки.

Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_4 .

Боржник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_5 .

Суддя А.В. Косенко