РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/1929/22

Номер провадження 2/495/1113/2023

08 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Боярського О.О.,

за участі секретаря судових засідань Саханова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Білгород-Дністровському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Білгород-Дністровська міська рада про визнання права власності на спадкове майно -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог.

12.04.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд:

- визнати за ним ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує зокрема тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть.

За життя батьку ОСОБА_3 належала частина квартири АДРЕСА_2 .

Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями майна ( частини квартири) батька позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є син померлого ОСОБА_4 , дружина померлого ОСОБА_5 та донька померлого ОСОБА_2 .

Тобто спадкоємці успадкували після смерті батька по 1/6 частині частини квартири АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії.

За життя матері ОСОБА_5 належало частина квартири АДРЕСА_2 .

Спадкоємцями майна (2/3 частини квартири) матері ОСОБА_5 є син ОСОБА_1 (позивач), донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_4 .

Тобто спадкоємці успадкували після смерті матері по 1/3 частині 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 .

Після спадкування майна померлої матері: ОСОБА_4 належало 7/18 частин квартири (2/9+1/6); ОСОБА_1 належало 2/9 частин квартири (2/3 частини:3); ОСОБА_2 належить 7/18 частин квартири (2/9+1/6).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер брат позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

За життя ОСОБА_4 належало 7/18 частин квартири АДРЕСА_2 . Після смерті брата позивача ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді 7/18 частин квартири АДРЕСА_2 , що належало померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.07.2010 року зареєстрованого в реєстрі за № 1808 та свідоцтва про право на спадщину від 09.07.2010 року зареєстрованого в реєстрі за № 1810.

Як зазначає позивач, він є єдиним спадкоємцем майна померлого брата ОСОБА_4 та у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори.

Беручи до уваги викладене, позивач вважає, що саме він є спадкоємцем за законом після смерті брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Процесуальні дії

13.04.2022 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, було залишено позовну заяву без руху.

25.08.2022 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, було відкрито провадження по вищезазначеній справі, та призначено підготовче судове засідання по вказаній справі.

Одночасно з позовною заявою позивач заявив клопотання про витребування доказів по справі, а саме:

- витребувати з Першої Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області (адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Олімпійська, 12) копію спадкової справи до майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копію спадкової справи до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію спадкової справи до майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вищезазначеною ухвалою від 25.08.2022 року було клопотання позивача задоволено, витребувано від Першої Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області (адреса: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Олімпійська, 12) копію спадкової справи до майна ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копію спадкової справи до майна ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію спадкової справи до майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

02.11.2022 року на адресу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від представника Білгород-Дністровської міської ради надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Білгород-Дністровська міська рада про визнання права власності на спадкове майно.

У своєму відзиві сторона просить суд відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Білгород-Дністровська міська рада про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначає, що Білгород-Дністровська міська рада позовні вимоги не визнає, з огляду на те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця.

Матеріали позовної заяви не містять доказів перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тобто відсутня постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а отже, вказане свідчить про передчасність позовних вимог та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позивачем не доведені перешкоди в оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку, то вимоги ОСОБА_1 про визнання права на спадщину в судовому порядку задоволенню не підлягають у зв?язку з відсутністю порушень його прав.

13.03.2023 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, було витребувано з Першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області (67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Олімпійська, 12) завірену копію спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та інформацію про те з якої причини не видавалося свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку 2/3 частин квартири ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було закрито підготовче засідання, та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання сторони не з`явились.

Позивач в судове засідання не з`явився, просив суд розглядати справу без його участі.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 , не з`явилась. Однак 28.02.2023 року на адресу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, надійшла заява про розгляд справи без участі відповідачки, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначає, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Представник Білгород-Дністровської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся, проте висловив свою позицію у наданому відзиві.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України, у порядку ст. ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.

З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області 08.08.2006 року серії НОМЕР_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді частини квартири АДРЕСА_3 .

Як вбачається з свідоцтва про права власності на житло виданого на російській мові від 04.08.1994 року згідно розпорядження (наказу) № 2692 «органом приватизации государственного жилищного фонда исполкома городского Совета народних депутатов», ОСОБА_3 , належить по частки квартири АДРЕСА_3 .

Спадкоємцями майна ( частини квартири) ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є син померлого ОСОБА_4 , дружина померлого ОСОБА_5 та донька померлого ОСОБА_2 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 09.07.2010 року державним нотаріусом Кушнір І.В., спадкова справа № 121/2010 зареєстрованого в реєстрі за № 1808, ОСОБА_4 , отримав 1/3 (одну третю) частки (однієї другої) частини квартири АДРЕСА_3 .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області 25.11.2009 року.

Як вбачається з свідоцтва про права власності на житло виданого на російській мові від 04.08.1994 року виданого згідно розпорядження (наказу) № 2692 «органом приватизации государственного жилищного фонда исполкома городского Совета народних депутатов», ОСОБА_5 , належить частки квартири АДРЕСА_3 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 , та 1/6 частини вищезазначеної квартири що належала померлому чоловіку ОСОБА_3 , після смерті якого ОСОБА_5 прийняла спадщину, однак не оформила свої спадкові права.

Спадкоємцями майна вищезазначеного майна ОСОБА_5 є син ОСОБА_1 (позивач), донька ОСОБА_2 та син ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 09.07.2010 року державним нотаріусом Кушнір І.В., спадкова справа № 103/2010 зареєстрованого в реєстрі за № 1819, ОСОБА_4 отримав 1/3 (одну третю) частки 2/3 (двох третіх) частини квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 09.07.2010 року державним нотаріусом Кушнір І.В., спадкова справа № 103/2010 зареєстрованого в реєстрі за № 1819, ОСОБА_1 отримав 1/3 (одну третю) частки 2/3 (двох третіх) частини квартири АДРЕСА_3 .

Після спадкування майна померлої матері: ОСОБА_4 належало 7/18 частин квартири (2/9+1/6); ОСОБА_1 належало 2/9 частин квартири (2/3 частини:3); ОСОБА_2 належить 7/18 частин квартири (2/9+1/6).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер брат позивача ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Білгород-Дністровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 04.05.2019 року.

За життя ОСОБА_4 належало 7/18 частин квартири АДРЕСА_2 .

Як вбачається з відповіді завідувача першої Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори Одеської області від 11.04.2023 року № 497/01-16, свідоцтво про право на спадщину до майна померлого не видавалося.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів спадкової справи № 305/2019 заведеної до майна померлого ОСОБА_4 , з заявою про прийняття спадщини звернувся його брат ОСОБА_1 .

Як вбачається з відповіді державного нотаріуса Саданова Олександра Валерійовича Білгород-Дністровського району Одеської області № 1379/02-14 Білгород-дністровська міська державна нотаріальна контора Одеської області повідомила позивачу, що видати свідоцтва на право на спадщину за законом на усе майно спадкодавця неможливо, оскільки ОСОБА_2 прийняла спадщину фактично. У зв`язку з вищезазначеним позивачу було рекомендовано звернутися до суду.

Судом встановлено, що під час розгляду справи ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно визнала у повному обсязі.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що позивач є спадкоємцем за законом після смерті брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 спадкоємці.

Таким чином права позивача, як спадкоємця за законом підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Таким чином суд приходить до наступного висновку.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1258 ЦК України Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Ст. 1261 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Згідно ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності отримується в порядку, визначеному законом.

Ч. 1 ст. 1296 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України).

У відповідності до ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції з прав людини кожна фізична або юридична особа має право на повагу своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності, інакше як в інтересах суспільства та на умовах передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму ВСУ No 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

У пункті 23 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз?яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Беручи до уваги викладене, позивач є спадкоємцем за законом після смерті брата ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач у відповідності до статті 1269 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, оскільки вчасно звернувся із заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті брата, проживав разом з ним та у строк, встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України не відкликав заяву про прийняття спадщини, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно. Таким чином його права, як спадкоємця за законом підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Висновки за результатами розгляду справи

Дослідивши наявні у справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до переконання про те, що позивачем обрано належний спосіб захисту свого права, крім того, ОСОБА_2 визнала його позовні вимоги, таким чином, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10, 12, 13, 19, 49, 200, 206, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Білгород-Дністровська міська рада про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Боярський