1Справа № 335/2054/23 4-с/335/36/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Апаллонової Ю.В., за участю секретаря судового засідання Шарової А.В., представника заявника Волошиної Є.В.., представника боржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому в залі суду у м. Запоріжжя засіданні скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на дії заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста у Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Соколенко Світлани Миколаївни, заінтересована особа Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат»,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою, в якій просив визнати неправомірними постанови заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко Світлани Миколаївни від 26.07.2023 року про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП№ 72342140, ВП 72342099. Зобов`язати державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанови від 26.07.2023 року про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП № 72342140, ВП 72342099. Зобов`язати державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) поновити виконавчі провадження ВП № 72342058, ВП 72341797, ВП 72341959

Вимоги скарги мотивує тим, що Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя по справі № 335/2054/23 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заробітної плати, належних сум у зв`язку із звільненням. Стягнуто з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в тому числі з рахунків його відокремленого структурного підрозділу - Придніпровське виробне управління ПАТ «ЗАлК» на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість по заробітній платі у загальному розмірі 44347,90 грн. (сорок чотири тисячі триста сорок сім гривень 90 копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 2200,00 грн. (дві тисячі двісті гривень)

Після набрання рішенням чинності було видані виконавчі листи, які було подано до примусового виконання до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Так, 25.07.2023 року заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенкою Світланою Миколаївною були відкриті виконавчі провадження ВП № 72342140, ВП .08.2023 року по пошті ОСОБА_2 отримав від Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Також, разом з постановами про відкриття виконавчих проваджень йому також було направлено постанови від 26.07.2023 року про зупинення вчинення виконавчих дій за ВП № 72342140, ВП 72342099.

Так, відповідно до оскаржуваних постанов зупинення вчинення виконавчих дій виконавчих проваджень ВП№ 72342140, ВП 72342099 були зупинене згідно пункту 12 частини 1 статті 34, статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404 -VIII,(підстава Наказ Фонду державного майна України від 18.06.2018 року № 810 «Про внесення змін до Наказу ФДМУ від 27.03.2018 р. № 447 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2018 році»).

Однак, детально ознайомившись з постановами заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенка Світлани Миколаївни від 26.07.2023 року про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчих листів № 335/2054/23 виданих Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя 19.06.2023 року, вважаємо їх незаконними, такими, що порушує права ОСОБА_2 та підлягає скасуванню з наступних підстав.

Дійсно, приватизацію державного пакета акцій АТ «ЗАлК» натепер не завершено і не припинено. Однак, вказаний пакет акцій боржника насправді включається до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, починаючи з 2018 року, і щоразу відповідне роздержавлення не відбувається та переноситься на наступний рік. Таким чином, підстава, що зумовлює повну безкарність та недоторканість суб`єкта господарювання з державною часткою понад 50%, триває неадекватно довго.

Між тим, Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» встановлено гарантії держави щодо належного та своєчасного виконання судових рішень, які, зокрема, стосуються державних підприємств, причому ці гарантії стосуються як рішень як і про стягнення з таких боржників грошових коштів, так і рішень, що стосуються зобов`язання боржника вчинити певні дії (до яких належить зобов`язання поновити на роботі незаконно звільненого працівника).

Крім того, відповідно до ст. 8 Конституції України в державі визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Зупинення вчинення виконавчих дій, яке у спірних відносинах має всі підстави розтягнутися на безкінечний період часу, вочевидь, порушує основоположні права особи на виконання судового рішення, поновлення на роботі та отримання за цим рішенням присудженого середнього заробітку за вимушений прогул, а державний виконавець зобов`язаний враховувати і норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Незаконність зупинення виконавчих дій стосовно АТ «ЗАлК», зокрема, у виконавчих провадженнях щодо виконання прийнятого у трудовому спорі рішення про стягнення з боржника коштів на користь незаконно звільненого працівника, лише з тієї підстави, що акції АТ «ЗАлК» вчергове включено до об`єктів малої приватизації, - є фактом встановленим проголошеними іменем України ухвалами суду першої інстанції та постановою апеляційного суду. За таких обставин цей факт не потребує доказування в інших справах, які стосуються аналогічних виконавчих проваджень щодо АТ «ЗАлК», тим більше, які знаходяться на виконанні в тому самому органі державної виконавчої служби.

Враховуючи наведене, вважає, що втручання держави у право на мирне володіння майном у даному випадку здійснюється не на підставі закону та є непропорційним меті втручання, якою, вочевидь є запобігання знецінення активів підприємств, що підлягають приватизації, що не було враховано державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови.

На адресу суду надійшли заперечення щодо скарги на дії державного виконавця, відповідно до яких заступник начальника ВДВС просив відмовити у задоволенні скарги. Зазначив, що при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, керуючись ч. 1 п. 12 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець виконав свій обов`язок та своєчасно в повному обсязі вчинив виконавчі дії відповідно до Закону. Виконавче провадження зупинене на строк до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта, тобто після вилучення боржника АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, виконавче провадження буде поновлено.

15.09.2023 року від АТ «ЗАЛК» надійшли заперечення на скаргу на дії державного виконавця, відповідно до яких боржник просив відмовити у задоволенні скарги. Зазначив, що при винесенні постанови про зупинення вчинення виконавчих дій, керуючись ч. 1 п. 12 ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець виконав свій обов`язок та своєчасно в повному обсязі вчинив виконавчі дії відповідно до Закону. Виконавче провадження зупинене на строк до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта, тобто після вилучення боржника АТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» з переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, виконавче провадження буде поновлено.

У судовому засіданні представник заявника Волошина Є.В. вимоги скарги підтримала та просить її задовольнити. Зазначала, що АТ «ЗАЛК» з 2018 року перебуває в процесі приватизації, і це може тривати ще певний час, що призводить до неможливості реального виконання судового рішення, у тому числі і пов`язаного із грошовими виплатами із заробітної плати.

Заступник начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста у Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Соколенко Світлани Миколаївни, заінтересована особа Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» у судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, у відзиві на скаргу просить про розгляд скарги у її відсутність.

Представник боржника - ОСОБА_1 проти скарги заперечував, просив відмовити у задоволені скарги на підставах, що викладені у письмових запереченнях.

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2020 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заробітної плати, належних сум у зв`язку із звільненням. Стягнуто з Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в тому числі з рахунків його відокремленого структурного підрозділу - Придніпровське виробниче управління ПАТ «ЗАлК» на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборгованість по заробітній платі у загальному розмірі 44347,90 грн. (сорок чотири тисячі триста сорок сім гривень 90 копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 2200,00 грн. (дві тисячі двісті гривень.

Після набрання рішенням чинності ОСОБА_2 було видані виконавчі листи, які було подано до примусового виконання до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Відповідно до частини 1 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

25.07.2023 року заступником начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко Світланою Миколаївною були відкриті виконавчі провадження ВП № 72342140, ВП 72342099

29.08.2023 року по пошті ОСОБА_2 отримав від Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Також, разом з постановами про відкриття виконавчих проваджень йому також було направлено постанови від 26.07.2023 року про зупинення вчинення виконавчих дій за ВП № 72342140, ВП 72342099.

Підставою зупинення виконавчих дій згідно постанов від 26.07.2023 року є п. 12 ч. 1 ст. 34, ст 35 ЗУ «Про виконавче провадження», та наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році.

Так, частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Підстави та порядок зупинення вчинення виконавчих дій визначено статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема:

12) включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році», АТ ««Запорізький алюмінієвий комбінат» входить до переліків мало приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році.

Посилаючись на дану обставину, старшим державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про зупинення вчинення виконавчих дій.

Так, суд звертає увагу на те, що умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII .

Статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII визначено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з приписами частини 1 та 2 статті 48 Закону № 1404-VIII, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Статтею 52 Закону № 1404-VIII визначені особливості звернення стягнення на кошти та майно боржника - юридичної особи, фізичної особи підприємця, за приписами частини 1 якої виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

За приписами частини 5 цієї статті у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до вимог частини 2 статті 56 Закону № 1404-VIII арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Порядок зупинення вчинення виконавчих дій визначено статтею 34 Закону № 1404-VIII, відповідно до пункту 12 частини 1 якої виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2468-IX від 28.07.2022..

Частиною 1 статті 3 Закону N 2269-VIII визначено, що законодавство України про приватизацію складається з цього Закону, інших законодавчих актів. Галузеві особливості приватизації об`єктів державної власності можуть встановлюватися виключно законами.

Цим Законом у статтях 26, 28 установлено, що під час приватизації об`єкта державної або комунальної власності шляхом його продажу на аукціоні, викупу між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу. До договору купівлі-продажу включаються передбачені умовами аукціону, викупу зобов`язання сторін, зокрема, щодо погашення боргів із заробітної плати та перед бюджетом, простроченої кредиторської заборгованості підприємства. З моменту переходу права власності на об`єкт приватизації покупець, який придбав об`єкт приватизації, зобов`язаний виконувати всі умови договору купівлі-продажу об`єкта приватизації. Особи, які придбали державні або комунальні підприємства як єдині майнові комплекси, є правонаступниками їх майнових прав (крім права постійного користування земельною ділянкою) і обов`язків відповідно до умов договору між продавцем і покупцем та законодавства України.

Згідно із статтею 10 вказаного Закону порядок приватизації державного і комунального майна передбачає, зокрема, формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації; опублікування переліку об`єктів, що підлягають приватизації, в офіційних друкованих виданнях державних органів приватизації, на офіційному веб-сайті Фонду державного майна України, на офіційних сайтах місцевих рад та в електронній торговій системі; прийняття рішення про приватизацію; опублікування інформації про прийняття рішення про приватизацію об`єкта та у випадках, передбачених цим Законом, інформації про вивчення попиту для визначення стартової ціни; проведення інвентаризації та оцінки відповідно до законодавства; затвердження у випадках, передбачених цим Законом, умов продажу об`єктів приватизації, розроблених аукціонною комісією; опублікування інформації про умови продажу, в тому числі стартову ціну об`єкта приватизації; проведення аукціону, укладення договору купівлі-продажу; укладення договору купівлі-продажу в разі приватизації об`єкта шляхом викупу; опублікування інформації про результати приватизації; прийняття рішення про завершення приватизації.

Приватизація об`єкта вважається завершеною з моменту його продажу та переходу до покупця права власності або завершення розміщення всіх акцій, передбачених до продажу планом розміщення акцій, і оформлюється наказом відповідного органу приватизації.

Слід зазначити, що цим Законом, як до речі і Законом № 1404-VIII, не встановлюється заборона (мораторій) на звернення стягнення на підставі виконавчих документів, які підлягають примусовому виконанню на майно боржника у разі його включення до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для висновку, що приватизація державного підприємства унеможливлює в подальшому примусове виконання рішень щодо стягнення заборгованості, пов`язаною з трудовими правовідносинами, зокрема заборгованості із заробітної плати, оскільки зупиненням вчинення виконавчих дій це стягнення відтерміновується у часі.

В силу приписів ст. 19 Конституції України, ст. 1 Закону № 1404-VIII державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише з дотриманням Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження.

Отже, дії органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень регламентовані не тільки Законом України "Про виконавче провадження", а й іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Положеннями ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивної; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Суд звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах зупинення вчинення виконавчих дій порушує право ОСОБА_2 на виконання судового рішення шляхом надмірного затримання виконання, чого не було враховано виконавцем під час винесення оспорюваних постанов.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (ст.22 Конституції України).

Також суд наголошує, що відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

На цей час виконавчі листи видані Орджонікідзевським районного суду м. Запоріжжя у справі №335/2054/23 залишені не виконаними.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї та практику практики Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 1 Протоколу 1 Конвенції проголошує, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986 року, «Щокін проти України» від 14.10.2010 року, «Сєрков проти України» від 07.07.2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23.11.2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22.01.2009 року, «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 року) визначено три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

У контексті статті 1 Першого протоколу Конвенції майном є заробітна плата, а також присуджені судом виплати.

Неспроможність державних органів надати заявнику майно, присуджене йому згідно з остаточним рішенням суду становить втручання, несумісне з гарантіями, закріпленими в пункті 1 статті 1 Першого протоколу(рішення у справах «Бурдов проти Росії`від 07.05.2002 року, «Войтенко проти України» від 29.06.2004 року).

Звертає суд і на критерій якості закону, як складової верховенства права, та складової першого критерію правомірності втручання, адже згаданий п. 12 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавець зупиняє виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Проте із наведеної норми не є зрозумілим, в якому випадку зупиняються виконавчі дії - у разі включення кредитора, чи все ж таки боржника до переліку об`єктів приватизації; чи є підставами для зупинення те, що підприємство вже було включено у цей перелік на час відкриття виконавчого провадження (як в даному випадку ще з 2018 року).

Також відповідно до ч.7 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» у випадку, передбаченому пунктом 12 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації(Статтю 35 доповнено новою частиною згідно із Законом).

Наказом Фонду державного майна України від 27.03.2017 року № 447 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2018 році», включено пакет акцій (часток) АТ «Запорізький алюмінієвий комбінат» до переліку об`єктів мало приватизації, що підлягають приватизації.

Встановлено, що АТ «ЗАЛК» знаходиться в Додатку 6 (перелік державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності, приватизацію яких розпочато в 2018-2019 роках) до наказу Фонду державного майн України від 28.12.2019 року № 1574, як об`єкт малої приватизації, що підлягають приватизації в 2020 році.

У 2021 році АТ «ЗАЛК» також увійшло у перелік майна, об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у цьому році (Додаток 1 до наказу Фонду державного майн України від06.01.2021 № 5).

Згідно з додатком № 1 до Наказу Фонду державного майна України «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації в 2022 році» № 1 від 04.01.2022 року (Перелік державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності) належні державі пакет акцій АТ «ЗАлК» в розмірі 68,0095% статутного капіталу включено в перелік об`єктів, що підлягають приватизації в 2022 році.

Згідно з Наказом №978 від 02.09.2022 року Фонду державного майна України внесені зміни до заголовка та пункту 1 наказу Фонду державного майна України від 04.001.2022 №1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації, виключивши слова та цифри «в 2022 році».

Також суд зауважує, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.2 ст.10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 №95, ратифікованою Україною 04.08.1961. Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Зазначені положення Конвенції узгоджуються з положеннями Конституції України та прийнятим на їх виконання спеціальним законодавством. Прикладом зазначеного є особливий порядок встановлений щодо допущення негайного виконання судового рішення в обсязі місячної заробітної плати.

Відповідно до ст. 12 Конвенції, коли минає термін трудового договору, остаточний розрахунок заробітної плати, належної працівнику, має бути проведено відповідно до національного законодавства, колективного договору чи рішення арбітражного органу, або - коли немає такого законодавства, угоди чи рішення - в розумний термін з урахуванням умов контракту.

Суд також враховує, що АТ «ЗАлК» не відноситься до підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну «Укроборонпром»

Крім того, суд приймає до уваги, що АТ «ЗАЛК» перебуваючи на стадії приватизації з 2018 року не вбачало будь-яких перешкод прийняти на роботу у березні 2021 року позивача. З огляду на таке ставлення роботодавця до робітника, вибір трудових відносин, доводи про відсутність законних підстав отримати заборгованість, пов`язану з трудовими правовідносинами з посиланням на процес приватизації являються неспроможними.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що втручання держави у право на мирне володіння майном у даному випадку здійснюється не на підставі закону та є непропорційним меті втручання, якою, вочевидь є запобігання знецінення активів підприємств, що підлягають приватизації, що не було враховано державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови від 26.07.2023 року про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях № ВП № 72342140, ВП №72342099 є неправомірними та підлягають скасуванню.

Суд вважає, що з огляду на скасування постанов про зупинення виконавчих дій, підстав для зобов`язання виконавця поновлювати виконавчі провадження не має, оскільки поновлення порушеного права відбувається шляхом скасування оскаржуваних постанов, а відтак ці вимоги скарги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 18, 19, 68,69 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст.259, 447-453 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на дії заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста у Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) Соколенко Світлани Миколаївни, заінтересована особа Акціонерне товариство «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови заступника начальника Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста у Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соколенко Світлани Миколаївни 26.07.2023 про зупинення виконавчих дій за виконавчими провадженнями ВП № 72342140, ВП №72342099.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 15.09.2023 року. Повне судове рішення складено 18.09.2023 року.

Суддя: Ю.В. Апаллонова