Справа № 297/1419/23
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

11 вересня 2023 року м. Берегове

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді ГАЛ Л. Л., присяжних: Хома Б.Д. та Вереш Т.Л., за участю секретаря Адамчо К.С.,заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи органу опіки та піклування Батівської селищної ради за довіреністю Попович В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну (уточнення) заявлених вимог подану у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована орган опіки та піклування Батівської селищної ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна,

встановив:

ОСОБА_1 , мешканець АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , заінтересована особа орган опіки та піклування Батівської селищної ради, яка розташована за адресою смт. Батьово, вул. Кошута, 128, Берегівського району, Закарпатської області, код ЄДРПОУ 22093410, звернувся до суду із заявою про визнання особи недієздатною, а саме його тітки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлення над нею опіки та призначити опікуном ОСОБА_2 - заявника ОСОБА_1 ..

Ухвалою судді Берегівського районного суду від 29.05.2023 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована орган опіки та піклування Батівської селищної ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна (а.с. 23).

Іншою ухвалою судді від 29.05.2023 року призначено по справі судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , та здатності усвідомлювати нею значення своїх дій та керувати ними, а також щодо визначення фактичної можливості її з`явитися в судове засідання та дати пояснення по суті справи (а.с. 24-25).

11.09.2023 року через канцелярію суду заявником ОСОБА_1 була подана заява про зміну (уточнення) заявлених вимог у справі за його заявою, заінтересована орган опіки та піклування Батівської селищної ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна.

Заява мотивована тим, що наявними матеріалами справи і долученими до даної заяви доказами стверджується, що ОСОБА_2 являється заявникові ОСОБА_1 рідною тіткою (сестрою батька заявника).Також беззаперечним є і той факт, що батько заявника - ОСОБА_3 - є особою пенсійного віку, непрацездатним, за станом свого здоров`я не має змоги доглядати за своєю сестрою.Теж суттєвими і такими, що мають значення при вирішенні заяви по суті є і ті обставини, що ОСОБА_2 не має власних дітей, ніколи не перебувала у шлюбі, інших осіб, які б могли здійснювати за нею догляд - немає.Дані обставини можуть бути стверджені показами свідків - односельчан.Отже ОСОБА_1 є єдиною особою, яка б могла здійснювати догляд за ОСОБА_2 і інших осіб, які б могли здійснювати такий догляд - немає.

Змістом ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (із змінами) стверджується, що визнання особи опікуном особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайнятої постійним доглядом за особою з інвалідністю І групи; особи, зайнятої постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, - надає передбачені ст. 23 цього ж Закону права особі заявника, яка здійснює відповідний догляд, лише у разі встановленого факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд. Заявник також зазначає, що чинне законодавство не містить чіткого переліку чи назви документу (доказу), яким би стверджувався факт відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд при застосуванні норми ст. 23 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Таким чином, поряд із заявленими вимогами, у даній справі для повноцінного захисту прав та інтересів заявника та особи, над якою встановлюється опіка, необхідним є також і встановлення факту відсутності, крім ОСОБА_1 , інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд за ОСОБА_2 .У разі не встановлення такого факту - існує висока ймовірність фактичної неможливості заявника здійснювати такий догляд, внаслідок виконання ним мобілізаційного обов`язку, що поставить під загрозу права та інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

У зв`язку з цим, заявник ОСОБА_1 просить визнати тітку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатною, встановити над нею опіку та призначити опікуном ОСОБА_2 - заявника ОСОБА_1 , а також встановити факт відсутності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) крім ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 ).

В судовому засіданні заявникОСОБА_1 ствердив, що він був мобілізований 14.06.2022 року, є військовослужбовцем на посаді начальника складу інженерної служби в/ч НОМЕР_3 із місцем дислокації в Закарпатській області і бажає звільнитися з військової служби, тому необхідно встановити також по справі і факт того, що інших осіб, які могли б здійснювати догляд за тіткою, немає. Заявник просив відкрити провадження за вказаною вимогою.

Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Батівської селищної ради Попович В.В. підтримав прохання ОСОБА_1 ..

Перевіривши матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 318 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Так, заявник ОСОБА_1 у своїй заяві про встановлення юридичного факту посилається на норми ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки він є військовослужбовцем за мобілізацією, проходить військову службу у військовій частині.

Тобто, в даному випадку заінтересованою особою за вказаною заявою повинне бути Міністерство оборони України в особі Берегівського РТЦК та СП, оскільки у разі встановлення юридичного факту про яке просить ОСОБА_1 , останній підлягатиме звільненню з військової служби під час мобілізації, тобто рішення у справі випливатиме на права і обов`язки не лише ОСОБА_1 , але і Міністерства оборони України в особі Берегівського РТЦК та СП.

У зв`язку з наведеним суд встановив, що у заявника виник спір, пов`язаний з доведенням наявності підстав для звільнення його з військової служби, не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявника до суду із вказаною заявою про встановлення юридичного факту, яка полягає у підтвердженні його певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері порядку проведення мобілізації.

Суд, врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства, визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Верховний Суд в аналізі застосування частини шостої статті 294 ЦПК України виходить з того, що залишити без розгляду заяву, подану в порядку окремого провадження, у зв`язку із встановленням існування спору про право можливо виключно у тому разі, якщо виявлений спір можливо вирішити саме в порядку цивільного судочинства.

Якщо ж такий спір вирішити в порядку цивільного судочинства неможливо, суд повинен закрити провадження у справі (або відмовити у відкритті провадження на стадії прийняття поданої заяви) із зазначенням правильного для вирішення такого правового питання виду судочинства.

Така ж правова позиція та відповідне формулювання викладено у постанові Верховного Суду від 22.03.2023 у справі № 290/289/22-ц.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За таких обставин, розглядати справу слід в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 186, 258-260 ЦПК України,

ухвалив:

У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту відсутності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за ОСОБА_2 , крім ОСОБА_1 , поданою у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована орган опіки та піклування Батівської селищної ради, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна - відмовити.

Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі невідкладно надіслати заявнику разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга може бути подана до суду апеляційної інстанції через Берегівський районний суд.

Головуючий суддя: Присяжні:Лайош ГАЛ Бейла ХОМА Тетяна ВЕРЕШ