Справа № 642/1687/23
Провадження № 2/638/3117/23
РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - Подус Г.С.,

при секретарі - Гасан М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус ХМНО Харківської області Гончаренко Надія Юльянівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

встановив:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває цивільна справа позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Приватний нотаріус ХМНО Харківської області Гончаренко Надія Юльянівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в м. Маріуполі під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При зверненні ОСОБА_1 до приватний нотаріус ХМНО Харківської області Гончаренко Н.Ю. позивачу надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2023 року № 127/02-31 у зв`язку із пропущенням строку встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини є те, що позивач про смерть сина позивач дізнався лише після отримання листа від військової частини НОМЕР_1 НГУ № 40/57/9/2-1557 від 23 лютого 2023 року. До того ж, оскільки смерть сина сталася на тимчасово окупованій території, факт його смерті встановлювався в судовому порядку.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи без його участі.

Представник відповідача Харківської міської ради подав до суду відзив в якому просить судові засідання по справі проводити за відсутності відповідача та ухвалити рішення згідно чинного законодавства, яке не буде порушувати права та інтереси відповідача, інших третіх осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази кожний окремо та у їх сукупності, дійшов наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 14.03.2023 року Холодногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про що 14.03.2023 року зроблено відповідний актовий запис № 72.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

За статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 01.11.1996 року. А отже позивач є спадкоємцем першої черги.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.03.2023 року № 127/02-31 приватного нотаріуса Гончаренко Н.Ю. також вбачається, що ОСОБА_1 пропущено строк встановлений ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).

Враховуючи ту обставину, що син ОСОБА_1 загинув в м. Маріуполі під час виконання бойового завдання, позивач про смерть сина позивач дізнався лише після отримання листа від військової частини НОМЕР_1 НГУ № 40/57/9/2-1557 від 23 лютого 2023 року. До того ж, оскільки смерть сина сталася на тимчасово окупованій території, факт його смерті встановлювався в судовому порядку, тому об`єктивно позивач позбавлений можливості у встановлені законом строки звернутися з заявою до нотаріуса.

А тому, суд вважає, що вказані позивачем причини пропуску строку звернення до нотаріуса є поважними та об`єктивними.

Відмова позивачу у наданні строку для вступу у спадщину буде непропорційним втручанням у право заявника на отримання у власність спадкового майна.

При цьому суд зазначає, що позивач в іншому порядку, ніж судовий, не може захистити свої права на прийняття спадщини, а завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права позивача на справедливий суд відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1220, 1223, 1261-1265, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 11, 209, 247, 258, 265 ЦПК України, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус ХМНО Харківської області Гончаренко Надія Юльянівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , додатковий строк тривалістю в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий суддя: