Справа № 362/150/23
Провадження № 2/362/914/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

19 вересня 2023 року

суддя Васильківського міськрайонний суд Київської області Марчук О.Л., розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Василькові Обухівського району Київської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 79 957 гривень 14 копійок.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 24.04.2019 року між ним і відповідачем було укладено договір про надання кредиту з відкриттям карткового рахунку відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредитний ліміт із відповідною процентною ставкою.

Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за договором кредиту, станом на 23.08.2022 року у нього виникла заборгованість за кредитом у вказаному розмірі, що порушує права позивача (а.с. 1 - 4).

Ухвалою суду від 11 липня 2023 року, відповідно до вимог статті 55 ЦПК України, залучено до участі у даній цивільній справі в якості позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як правонаступника АТ «Райффайзен Банк» (а.с. 83).

Враховуючи, що судове повідомлення про розгляд справи разом із копією ухвали про відкриття провадження по справі та копією позовної заяви з додатками, надіслане відповідачу за останньою відомою адресою реєстрації місця його проживання повернуто до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою», керуючись ч. 4 ст. 130 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи (а.с. 55, 86, 87).

Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку передбаченому статтею 130 ЦПК України, у встановлений цивільним процесуальним законом строк не подав відзив на позов і не заперечив проти вирішення справи в порядку спрощеного провадження, суд ухвалив рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

05 квітня 2017 року між ОСОБА_1 і АТ «Райффайзен Банк» укладено угоду № PDV2-1934082, відповідно до якої клієнт прийняв публічну пропозицію банку про надання послуг в порядку та на умовах викладених у Правилахта висловлює повну та безумовну згоду з її умовами (а.с. 13).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із нормою частини першої статті 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначений кредитний договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа створеного згідно із вимогами визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та особливостей передбачених Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Також, відповідачем підписано заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010/7026/82/556638 від 24 квітня 2019 року, відповідно до якої банк відкрив відповідачу картковий рахунок із кредитним лімітом в сумі 68 100 гривень 00 копійок строком на 48 місяців, у додатку 1 до якої визначено умови видачі такого кредиту (а.с. 10 - 12, і на звороті).

При цьому, відповідача обізнано із паспортом споживчого кредиту, який ним підписано 24 квітня 2019 року (а.с. 33 - 34).

Надалі, 24 квітня 2019 року відповідачем підписано заяву на отримання кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка» із вказаними вище умовами (а.с. 35).

У той же день 24 квітня 2019 року відповідачем отримано від банку відповідну банківську кредитну картку, про що свідчить відповідна розписка (а.с. 29).

У зв`язку із укладанням вказаного договору правовідносини між сторонами врегульовано Правилами банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» (а.с. 36 - 40).

Факт отримання відповідачем кредитних коштів та їх зняття з карткового рахунку підтверджується відомостями виписки по рахунку клієнта від 27.10.2022 року (а.с. 14 - 28).

Пунктом 4.2. заяви - договору визначено, що клієнт зобов`язаний сплатити банку обов`язків платіж в розмірі п`ять відсотків від славної заборгованості перед банком.

Як вбачається з Договору відступлення прав вимоги № 114/2-58 від 13 квітня 2023 року, укладеного між АТ «Райффайзен Банк» і ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» з додатками, до останнього перейшло право вимоги за кредитом ОСОБА_1 по договору № 010/7026/82/556638 від 24.04.2019 року (а.с. 69 - 73, 74, 75).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, в силу наведеної вимоги закону на підставі відповідного правочину, позивач набув право вимоги кредитора за кредитним договором відповідача.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання перед позивачем за укладеним між ним і банком кредитним договором.

На виконання вимог укладеного кредитного договору банк надсилав відповідачу вимогу про усунення порушень умов договору щодо сплати заборгованості (а.с. 30, 31 - 32).

З наданого позивачем на підтвердження своїх вимог розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 23.08.2022 року відповідач має заборгованість по договору на загальну суму 79 957 гривень 14 копійок, з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 68 309 гривень 00 копійок і заборгованість за недозволеним овердрафтом - 11 648 гривень 14 копійок (а.с. 6 - 8).

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За нормами статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини 1 і 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Положення статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу; якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Таким чином, оскільки відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів у строки передбачені кредитним договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

При цьому, на підставі пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору слід покласти на відповідача (а.с. 5).

На підставі викладеного, керуючись статтями 514, 526, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 1 - 13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263 - 265, 273, 274 - 279 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позов.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість в сумі 79 957 (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 14 копійок та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) гривню 00 копійок у відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя

Дата складення повного рішення суду - 19 вересня 2023 року.