Справа № 302/332/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.08.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області (місце знаходження за адресою: с.Пилипець, буд.75 Хустського району Закарпатської області) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

15 лютого 2023 року позивач ОСОБА_1 в особі представника адвоката Керита М.В., звернувся до Міжгірського районного суду Закарпатської області з позовом до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла - ОСОБА_2 , 1933 року народження, про що Виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області 01.04.2020 року зроблено відповідний актовий запис №13.

Померла ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 .

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 07.08.2006 року секретарем Пилипецької сільської ради (зараз Хустського) району Закарпатської області, за реєстровим №31, яким житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,60 га, грошові вклади в Ощадбанку №7296/08, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивач вказує, що померла ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала, дітей не мала; батьки померлої, померли; інших спадкоємців, що мають право на обов`язкову частку до майна померлої ОСОБА_2 , немає.

За життя померла ОСОБА_2 була власницею житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та володіла нерухомим майном, яке отримала у спадок після смерті батька ОСОБА_3 , 1906 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким постійно проживала на момент його смерті, згідно довідки виконкому Пилипецької сільської ради від 07.10.2020 року №761, в АДРЕСА_2 , а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та земельні ділянки загальною площею - 0,60 га, а саме: - 0,0639 га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в урочищі «Біля хати»,

- 0,1050 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Хижища»,

- 0,0696 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «На млаці»,

- 0,0286 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Над млакою»,

-0,3332 га, для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Над млакою»,

що розташовані на території Пилипецької сільської ради Хустського (в минулому Міжгірського) району Закарпатської області, визначені Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 036418, виданим Пилипецькою сільською радою народних депутатів, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №77.

Вказаний будинок, згідно даних погосподарського обліку і вищевказані земельні ділянки згідно Державного акту ІІ-ЗК № 036418, належали ОСОБА_3 - батьку померлої ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після смерті батька шляхом постійного проживання з ним до і на день його смерті.

Позивач також вказує, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , він звернувся до приватного нотаріуса Хустського нотаріального округу Корбутяк І.В. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак, постановою нотаріуса було відмовлено позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок та земельні ділянки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а тому, він змушений звернутися до суду з даним позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування.

20.02.2023 року ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області позовну заяву ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування - залишено без руху для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

28.02.2023 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду заяву на виконання ухвали Міжгірського районного суду Закарпатської області від 20.02.2023 року у справі № 302/332/23 та долучено дублікат квитанції про сплату судового збору в розмірі 4294,40 грн.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02.03.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.39).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.06.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання з викликом сторін по розгляду справи по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Керита М.В. не з`явилися, про день та час проведення судового розгляду були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано письмову заяву представника позивача адвоката Керита М.В. з проханням розглянути справу без його участі та за відсутністю його довірителя ОСОБА_1 , за наявними у справі матеріалами. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області в судове засідання не з`явився, про день та час проведення судового засідання був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов ОСОБА_1 , заперечень проти заявлених ним позовних вимог на адресу суду не подано. Проте, до суду надано заяву Пилипецької сільської ради, в якій просять розглянути справу без участі уповноваженої особи сільської ради, проти заявлених ОСОБА_1 вимог про визнання права власності на спадкове майно не заперечують (а.с.42,75).

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, чинний ЦПК України допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Дослідивши у повному обсязі матеріали цивільної справи № 302/332/23, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 у віці 86 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 01.04.2020 року, за актовим записом № 13, копія якого є в матеріалах справи (а.с.11).

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Пилипецької сільської ради 07 серпня 2006 року, за реєстровим №31, та яким зробила таке заповітне розпорядження, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,60 га, грошові вклади в Ощадбанку №7296/08, заповіла - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та копія заповіту знаходиться в матеріалах даної справи (а.с.12).

Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 60216634 від 18.05.2020 року, заповіт ОСОБА_2 , який посвідчений секретарем виконкому Пилипецької сільської ради 07 серпня 2006 року, за реєстровим №31, є чинним (а.с.55).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на нерухоме майно у виді житлового будинку АДРЕСА_2 та земельних ділянок: 0,0639 га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в урочищі «Біля хати»; 0,1050 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Хижища»; 0,0696 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «На млаці»; 0,0286 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Над млакою»; 0,3332 га, для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Над млакою», що розташовані на території Пилипецької сільської ради Хустського (в минулому Міжгірського) району Закарпатської області, визначені Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 036418, виданим Пилипецькою сільською радою народних депутатів, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №77.

Згідно витребуваних судом матеріалів спадкової справи №26/2020 від 18.05.2020 року, заведеної приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В. за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , 1933 року народження (а.с.59-74) вбачається, що 18.05.2020 року звернувся до вказаного нотаріуса Ірчак Іван Михайлович, в особі представника ОСОБА_5 , із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.44). Також в матеріалах спадкової справи є заява уповноваженого представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Керита М.В. від 08.12.2022 року, про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи, видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 60216619, виданої 18.05.2020 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В., у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі Свідоцтв про право на спадщину до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , відсутня (а.с.54).

Відповідно до інформаційної довідки № 60218023 від 18.05.2020, виданої приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В. вбачається, що даним нотаріусом заведена спадкова справа № 26/2020 після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.56).

Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Корбутяк І.В., від 08.12.2023 року нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 , позивачу у справі, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки: 0,0639 га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в урочищі «Біля хати»; 0,1050 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Хижища»; 0,0696 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «На млаці»; 0,0286 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Над млакою»; 0,3332 га, для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Над млакою», що розташовані на території Пилипецької сільської ради Хустського (в минулому Міжгірського) району Закарпатської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме майно, та відсутністю інформації в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності на нерухоме майно (а.с.13).

З довідки, виданої 01.04.2020 року за вих. № 380 виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , була постійним мешканцем АДРЕСА_1 , разом з нею на день її смерті ніхто не проживав і не був зареєстрований (а.с.14).

Як вбачається з виписки з погосподарської книги, виданої виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області від 26.12.2022 року за вих.№ 958, житловий будинок в АДРЕСА_1 , побудований орієнтовно в 1947 році. Свідоцтво на право власності на даний житловий будинок сільською радою не видавалося і розташований на земельній ділянці в урочище «Біля хати» орієнтовно площею 0,02 га на території зареєстрованого дворогосподарства в АДРЕСА_2 . Власником зазначеного вище житлового будинку була ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.17).

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області від 07.10.2020 року за вих.№ 761 вбачається, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , 1906 року народження, був постійним мешканцем АДРЕСА_3 , разом з ним на день його смерті (не менше шести місяців до дня смерті) постійно проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - дочка (а.с.15).

Згідно повідомлення Міжгірської державної нотаріальної контори від 23.04.2021 року за № 66/01-16 вбачається, що спадкова справа за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 Міжгірською державною нотаріальною конторою в період 1996-2006 роки не заводилася (а.с.58).

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 70854137 від 08.12.2022 року вбачається, що за померлим ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкові справи в реєстрі відсутні (а.с.23).

Згідно зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 70854147 від 08.12.2022 року, вбачається що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , заповіти у реєстрі відсутні (а.с.24).

З Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 036418, виданого 25 грудня 1995 року за номером реєстрації в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №77 на ім`я ОСОБА_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , вбачається, що на підставі рішення № 54 Пилипецької сільської ради народних депутатів від 16.10.1995 року земельна ділянка загальною площею 0,60 га, що розташована на території Пилипецької сільської ради, передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства та згідно плану зовнішніх меж, складається з: 0,0639 га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в урочищі «Біля хати»; 0,1050 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Хижища»; 0,0696 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «На млаці»; 0,0286 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Над млакою»; 0,3332 га, для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Над млакою» та копія вищевказаного Державного акту є в матеріалах справи (а.с.19).

Як вбачається з листа Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області від 25.11.2022 року №29-7-0.31-3837/2-22, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України, від 03 листопада 2021 року №1147 «Про затвердження методики нормативної грошової оцінки земельних ділянок (п.8 Додатку 16 Методики)», у разі відсутності відомостей про земельну ділянку для отримання витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, необхідно додати: засвідчену копію документації з землеустрою, на підставі якої здійснювалося формування цих земельних ділянок та засвідчену копію документа, що посвідчує право власності (користування)земельною ділянкою. Враховуючи відсутність вищезазначеної документації неможливо надати Витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с.18).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: в АДРЕСА_1 , та виготовленого ФОП ОСОБА_6 (суб`єкт господарювання) станом на 20.10.2022 року на замовлення ОСОБА_1 , вбачається, що вказаний житловий будинок садибного типу площею 52,6 кв.м. складається з: кухні площею 9,30 кв.м., комори площею 9,20 кв.м., житлової кімнати площею 18,7 кв.м., житлової кімнати площею 15,4 кв.м., згідно вказаного технічного паспорту, копія якого є в матеріалах справи (а.с.25-17).

Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку, який розташований за адресою: в АДРЕСА_1 , складеного оцінювачем ПП «Експерт Сервіс» ОСОБА_7 , зазначено, що станом на дату оцінки - 13.12.2022 року вартість вказаного об`єкту нерухомого майна становить - 131391,00 гривні (а.с.28).

Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Частиною першою статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з нормами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Відповідно до положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.152 ч.3 п.«а» Земельного кодексу України передбачає, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Статтею 16 ЦК передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Оскільки в позасудовому порядку позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, не має можливості оформити свої права на Будинок та земельні ділянки, тому він змушений звертатися до суду за захистом своїх прав та охороняємих законом інтересів, обираючи передбачений пунктом першим частини 2 статті 16 ЦК України спосіб захисту свого права у вигляді - визнання права.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не має можливості оформити спадкове майно за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у виді житлового будинку АДРЕСА_2 та земельні ділянки загальною площею 0,60 га, що розташовані на території Пилипецької сільської ради Хустського (раніше Міжгірського) району Закарпатської області, а тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими позивачем документами, що дає суду підстави для ухвалення рішення на користь позивача ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, а також визнання позову відповідачем, та ті обставини, що прийняттям спадщини позивачем, з огляду на положення статей 1258 і 1265 ЦК України, права інших осіб не порушуються, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності наявні у справі докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Приймаючи ті обставини, що після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , позивач по справі, який є спадкоємцем за заповітом за померлою ОСОБА_2 , у тому числі у виді житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельних ділянок, що розташовані на території Пилипецької сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 036418, виданого 25 грудня 1995 року на ім`я ОСОБА_3 та реєстрація права власності на вказане нерухоме майно у виді житлового будинку своєчасно не була проведена та правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні, первинна реєстрація об`єкту нерухомого майна у виді житлового будинку за померлою ОСОБА_2 не проводилася та приймаючи до уваги ті обставини, що ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, але своїх спадкових прав не оформила, та крім того, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , які б мали право на обов`язкову частку до майна померлої, відсутні. Крім того, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги відповідачем не оспорені, відзив, письмові заперечення проти позову відповідачем не подані, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання за ним права власності на житловий будинок в АДРЕСА_2 та земельні ділянки, що розташовані на території Пилипецької сільської ради, згідно Державного акту серії ІІ-ЗК № 036418 від 25.12.1995 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в загальній сумі 668,91 грн. /а.с.1,38/. Натомість, враховуючи що стороною позивача не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.328,331,392,1216-1218,1258,1268,1276,1297 ЦК України ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 197, 200, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Пилипецької сільської ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на спадкове майно за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) - право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на наступне нерухоме майно:

- житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельні ділянки загальною площею - 0,60 га, а саме:

1) 0,0639 га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться в урочищі «Біля хати»;

2) 0,1050 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «Хижища»;

3) 0,0696 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в урочищі «На млаці»;

4) 0,0286 га для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в уроч. «Над млакою»;

5) 0,3332 га, для ведення особистого підсобного господарства, що знаходиться в уроч. «Над млакою», що розташовані на території Пилипецької сільської ради Хустського (в минулому Міжгірського) району Закарпатської області, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 036418, виданого на ім`я ОСОБА_3 Пилипецькою сільською радою народних депутатів, зареєстрованим в Книзі записів актів на право приватної власності на землю за №77.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п.15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області: Ю. В. СИДОРЕНКО