Справа № 441/2208/23
Провадження №2-о/441/96/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

"13" вересня 2023 р. суддя Городоцького районного суду Львівської області Ференц О.І., вивчивши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , служба у справах дітей Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області, -

в с т а н о в и л а :

Заявник звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що він самостійно виховує та утримує дитину віком до 18 років, а саме ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без участі мами.

В обґрунтування заяви зазначено, що шлюб між ним та ОСОБА_2 було розірвано. Син після розірвання шлюбу проживав трохи з ним, трохи з матірю. На сьогодні відповідачка постійно проживає за кордоном, стверджує, що їй важко виховувати сина, оскільки в нього постійно змінюється настрій, він не дослухається до її вимог та порад. 18.08.2023 між ним та ОСОБА_2 було укладено нотаріальний договір про визначення місця проживання дитини та здійснення батьківських прав. Встановлення факту необхідне йому для реалізації права на звільнення з військової служби як особи, що самостійно виховує дитину до 18 років.

Оглянувши матеріали заяви, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, ОСОБА_2 , яка є матір`ю ОСОБА_3 , не позбавлена батьківських прав, не визнана судом безвісно відсутньою, у нотаріально посвідченому договорі, укладеному між батьками дитини, ОСОБА_2 зобов`язалася брати участь у вихованні та духовному розвиткові дитини незалежно від стосунків з батьком. Відповідно до положень ст.41 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Ч. 3 ст. 160 СК України встановлено, що у випадку, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. При цьому чинним законодавством не передбачено посвідчення факту того, що дитина проживає саме з матір`ю чи батьком, окремим документом: зокрема і тому, що даний факт може бути мінливим, оскільки дитина, яка досягла чотирнадцяти років, вправі визначати своє місце проживання хоч щоденно.

Частиною 4 статті 294 ЦПК України встановлено, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб, тобто осіб, на права, свободи чи інтереси яких може вплинути ухвалене у справах окремого провадження судове рішення.

У поданій в суд заяві ОСОБА_1 метою встановлення того факту, що він самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина, зазначає «право на отримання відстрочки від мобілізації».

Згідно із Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» повноваженнями у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації наділені Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України та інші органи виконавчої влади, однак жодний з органів, який наділений повноваженнями у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації, у заяві не зазначений у переліку заінтересованих осіб.

В той же час, безспірним є те, що орган опіки та піклування в особі сільської ради (який зазначений заявником у заяві в якості заінтересованої особи) не є органом, який наділений повноваженнями у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Як зазначає Верховний Суд у постанові від 22 квітня 2020 у справі № 200/14136/17 (провадження № 61-15965св19), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Аналізуючи дані положення, Верховний Суд зазначив, що юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника, а також вказав, що у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з даної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Згідно із частиною четвертою статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

За змістом наведеної норми, якщо встановлення юридичного факту пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, цивільно-процесуальним законодавством передбачено розгляд вимоги про встановлення факту у порядку позовного, а не окремого провадження одночасно з вирішенням спору про право, оскільки не встановивши факт, особа позбавлена можливості довести наявність у неї права, за захистом якого вона звернулась до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.41 СК України, ст. 265, 315-319 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту самостійного виховання дитини батьком, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , служба у справах дітей Зимноводівської сільської ради Львівського району Львівської області.

Ухвала складена та підписана суддею 13 вересня 2023 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст.354 ЦПК України.

Суддя О.І. Ференц