Ухвала

12 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 755/5325/22

провадження № 61-12314 ск 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, подану його представником - адвокатом Процом Андрієм Володимировичем, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення боргу за договором страхування,

ВСТАНОВИВ:

1. У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) на свою користь 17 827,85 грн інфляційних втрат, 3 698 грн - три відсотки річних за користування чужими коштами, 40 321,92 грн - пені, а всього - 61 848,77 грн.

2. Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 15 грудня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з МТСБУ на користь ОСОБА_1 17 827,85 грн інфляційних втрат, 3 698 грн - три відсотки річних від простроченої суми, 40 321,92 грн - пені, а всього - 61 848,77 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

3. Постановою Київського апеляційного суду від 18 липня 2023 року апеляційну скаргу МТСБУ залишено без задоволення, а рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 грудня 2022 року - без змін.

4. У серпні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга МТСБУ, подана його представником - адвокатом Процом А. В., на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 липня 2023 року, в якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

5. Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

6. Частиною першою статті 394 ЦПК України встановлено, що, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

7. Також частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

8. Оскільки справа № 755/5325/22 є малозначною в силу вимог закону касаційна скарга містить посилання підпункти «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відповідно до яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

9. Обґрунтовуючи касаційну скаргу, як таку, що стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, скаржник вказує на те, що існує проблема застосування пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки суд апеляційної інстанції застосував висновки щодо вказаної норми права, викладені в постанові Верховного Суду від 07 вересня 2021 року у справі № 910/14293/19, які суперечать актуальній судовій практиці, викладеній в постанові Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 910/16820/21.

10. Також скаржник зазначає про те, що справа має для нього виняткове значення, оскільки помилкове правозастосування пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стосується необмеженої кількості осіб, як потерпілих, які вже потрапили в дорожньо-транспортну пригоду, так і потерпілих, які потраплять в дорожньо-транспортну пригоду з транспортними засобами, які забезпечені у страхових компаніях минулих членів МТСБУ.

11. Таким чином, на думку Верховного Суду, аргументи касаційної скарги свідчать про наявність підстав передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, а тому, не дивлячись на те, що справа є малозначною, судові рішення в цій справі підлягають касаційному оскарженню.

12. Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

13. Доводи касаційної скарги містять підставу, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

14. Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статей 390 і 392 ЦПК України.

15. З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

16. Також в касаційній скарзі міститься клопотання про розгляд Верховним Судом цієї справи з викликом сторін.

17. Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

18. Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

19. Тобто, розгляд цивільної справи у суді касаційної інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним ЦПК України. І лише у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень.

20. Крім цього, Верховний Суд є судом права, а не факту і діючи у межах повноважень та порядку, визначених частиною першою статті 400 ЦПК України, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, які можуть додатково пояснити учасники справи, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

21. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6 Конвенції, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь?якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany» (заява № 8273/78)).

22. Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Axen v. Germany»).

23. Крім того, ЄСПЛ в своєму рішенні від 25 квітня 2002 року у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (заява № 64336/01) визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права, а саме тлумачення норм Цивільного кодексу.

24. ЄСПЛ вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.

25. На думку ЄСПЛ у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв є доцільнішим ніж усні слухання і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.

26. Верховний Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, у яких такий рух описаний. Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

27. З огляду на вказане в задоволенні клопотання заявника про розгляд справи № 755/5325/22 з викликом сторін слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 389, 390, 392, 394, 395, 400, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України, подану його представником - адвокатом Процом Андрієм Володимировичем, на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 15 грудня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення боргу за договором страхування.

2. Витребувати з Дніпровського районного суду міста Києва матеріали цивільної справи № 755/5325/22.

3. У задоволенні клопотання Моторного (транспортного) страхового бюро України про розгляд справи з викликом сторін відмовити.

4. Надіслати цю ухвалу скаржнику та учасникам справи, яким додатково надіслати копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

5. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ І. В. Литвиненко

/підпис/ Є. В. Петров