Справа № 509/3664/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи : Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення (факту належності правовстановлюючого документу особі),-

ВСТАНОВИВ :

4 липня 2023 року, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповнену 25.08.1982 року російською мовою на ім?я « ОСОБА_2 » та диплому, виданого ОСОБА_2 Одеським державним музичним училищем 23.06.1982 року, мотивуючи це необхідністю призначення їй пенсії за віком, оскільки вказані в даних документах відомості про її ім`я, викладені російською мовою не співпадають з перекладом цього імені на українську мову. При чому, заявниця у зв`язку з вищезазначеними розбіжностями у імені, викладеному російською та українською мовою у свідоцтві про народження, паспорті, дипломі та трудовій книжці зверталася до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі, отримавши листа від 28.06.2023р. за № 60/24.32-109 з рекомендацією звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення.

В судове засідання заявниц не з?явилиась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки не повідомила, від її представниці до суду надійшла заява, в якій вона просила суд, задовольнити її заяву та провести засідання без їхньої участі (а.с. 31,26).

В судове засідання представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Одеській області в судове засідання не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зворотним поштовим повідомленням з відміткою про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, надіславши суду клопотання, в якому не заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 та проханням про слухання справи за його відсутності (а.с. 22-25).

Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Суд встановив, що згідно з паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Київським РВ УМВС України в Одеській області 01.09.1997 року, ім`я заявниці вказано « ОСОБА_3 » українською мовою, російською мовою зазначено ім?я « ОСОБА_3 » (а.с. 6).

Згідно копії картки фізичної особи - платника податків, виданої ДПІ від 11.06.1998 року ім`я заявниці вказано українською мовою ОСОБА_3 (а.с. 7).

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , з датою заповнення 25.08.1982 року ім`я заявниці вказано на російській мові « ОСОБА_3 » (а.с. 8-10).

В дипломі, виданому Одеським державним музичним училищем 23 червня 1982 року, українською мовою зазначено прізвище заявниці « ОСОБА_4 », ім`я « ОСОБА_3 », російською мовою « ОСОБА_3 » (а.с. 11).

В свідоцтві про народження, виданому російською мовою Приморським відділом РАГС м.Одеси НОМЕР_3 , актовий запис № 1274 від 07.07.1983 року, прізвище заявниці « ОСОБА_4 ». ім`я зазначено як « ОСОБА_3 » (а.с. 12).

В свідоцтві про розірвання шлюбу серія НОМЕР_4 виданому російською мовою відділом РАГС Київського РВК м.Одеси 16.01.1990 року, актовий запис № 65 , ім`я заявниці зазначено як « ОСОБА_3 » (а.с. 13).

У витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 3 від 28.09.2010р. за запитом ОСОБА_1 зазначено реєстрація актового запису про шлюбу 28.09.2010 р. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 14).

Листом Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одеса,від 28.06.2023р. за № 60/24.32-109 заявниці ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 15).

Виконуючи приписи ч. 4 ст. 264 ЦПК України та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеним заявником щодо наявності підстав для задоволення заявленої нею вимоги, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

За змістом п. 6 ч. 1, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом п.п. 2 п. 2.1 Розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року №22-1 (з наступними змінами), до заяви про призначання пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Відповідно до пунктів 3,26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються, крім іншого, довідки та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Якщо ім?я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Згідно роз?яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - Постанови № 5 від 31.03.1995 року) на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Як роз?яснено у п. 1, 12Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі узв`язку зпораненням, повідомленнявійськових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.

Згідно зі ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Відповідно до приписів нормативно-правової бази законодавства України, яке регулює порядок нарахування пенсії, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи.

Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав ставити під сумнів належність заявниці вищевказаної трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповнену 25.08.1982 року російською мовою на ім?я « ОСОБА_2 » та диплому, виданого ОСОБА_2 Одеським державним музичним училищем 23.06.1982 року.

Неможливість внесення виправлень до трудової книжки підтверджується тим, що підприємство, що допустило помилку.

Допущені у документі невідповідності є перешкодою реалізації заявницею права на призначення пенсії.

Будь-яких інших обставин, які б спростовували належність саме заявниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 25.08.1982 року російською мовою на гр. ОСОБА_2 та диплому, виданого ОСОБА_2 Одеським державним музичним училищем 23.06.1982 року, судом під час розгляду справи встановлено не було.

Крім того, судом приймається до уваги, що норми ст.ст. 15,16 ЦК України не містять посилань на обмеження захисту в суді цивільного права чи інтересу у спосіб, що встановлений законом. В даному випадку у спосіб, встановлений п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення.

Таким чином, заявниця ОСОБА_1 наділена правом на захист свого цивільного права в судовому порядку, оскільки підстави її звернення до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа свідчать про наявність обмеження її права на пенсійне забезпечення.

За такого суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, доведеними доказами по справі, такими, що спрямовані на створення умов для здійснення прав заявника, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати, складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.

Судом встановлено, що заявницею при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 536,80 грн., що підтверджено належним письмовим доказом по справі (а.с. 1).

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження - судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Згідно роз`яснень п. 18 Постанови № 5 від 31.03.1995 року при постановленні рішення в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суди повинні мати на увазі, що відповідно до особливостей окремого провадження правила про розподіл судових витрат у цих справах не застосовуються.

Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, судові витрати у виді сплаченого заявницею судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 77-80, 89, 265, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

1.Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи : Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про встановлення факту, що має юридичне значення (факту належності правовстановлюючого документу особі) - задоволити ;

2.Встановити факт належності ОСОБА_1 (ІПН № НОМЕР_5 ) трудової книжки серії НОМЕР_1 заповненої 25.08.1982 року російською мовою на ОСОБА_2 та диплому, виданого ОСОБА_2 Одеським державним музичним училищем 23.06.1982 року ;

3.Судові витрати у виді сплаченого заявницею ОСОБА_1 судового збору, відшкодуванню не підлягають.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та підписано 13.09.2023 р.

Суддя Гандзій Д.М.