Справа № 953/1103/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" вересня 2023 р. м. Харків

Суддя Київського районного суду м. Харкова Власова Ю.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Київського районного суду м. Харкова заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Подвезька Дмитра Віталійовича про відвід головуючої судді Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочинву та стягнення грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої злочином,

у с т а н о в и в:

1. Процедура.

1.1. В провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді в порядку загального позовного провадження цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої злочином.

1.2. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.12.2020 закрито підготовче провадження в об`єднаній цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення грошових коштів та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої злочином та призначено справу до судового розгляду по суті.

1.3. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова, 17.10.2022 визначено головуючу суддю у справі: Лисиченко С.М. Підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: перебування судді у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (відповідно до Наказу голови Київського районного суду м. Харкова Шаренко С.Л. № 02-03/213 від 23.09.2022 «Про надання відпустки по догляду за дитиною судді Лях М.Ю.»).

1.4. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2022 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої злочином - прийнято до провадження судді Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М., призначено судове засідання.

2. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

2.1. 22.08.2023 поштовим зв`язком до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід головуючої судді Лисиченко С.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої злочином.

2.2. Заява обґрунтована тим, що залишення суддею Лисиченко С.М. без відповіді заяви про направлення примірника зустрічної позовної заяви, заяв про ознайомлення з матеріалами справі, відмова в забезпеченні позову за наявності більш ніж достатніх підстав для її задоволення, свідчить про невідповідність судді критеріям об`єктивності та неупередженості, у зв`язку з чим, вона підлягає відводу від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої злочином.

2.3. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М. від 11.09.2023 заявлений представником позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвокатом Подвезьком Д.В. відвід визнаний необґрунтованим. Вирішення питання про відвід передано судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу, у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

3. Релевантне законодавство.

3.1. За приписами ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: (1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; (2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; (3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; (4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; (5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 36 ЦПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Одним з найважливіших прав людини в сучасній демократичній державі є право на справедливий суд. Забезпечення справедливого правосуддя, яке базується на верховенстві права, витікає з низки міжнародних нормативно-правових актів, ратифікованих Україною, а отже є частиною національного законодавства, а також міжнародних зобов`язань, порушення яких призводить не лише до накладання відповідних, але й до значних репутаційних втрат, що прямо відзначаються на міжнародному положенні нашої держави та низка інших негативних наслідків. Одним з таких документів є Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікована Україною 17.07.1997.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Статтею 2 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Цей Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (iі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), від 24.02.1993, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus) [ВП], заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-ХІІІ).

Таким чином, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» від 09.11.2006 (заява № 33949/02) зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

4. Мотиви і висновки суду.

4.1. Вивчивши матеріали заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Подвезька Д.В. про відвід, суд дійшов висновку, що обставини, викладені заявником, не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, і з наведених у заяві підстав не вбачається наявність заінтересованості судді Лисиченко С.М. або її упередженості у результатах судового провадження у справі № 953/1103/20 (2/953/96/23).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» («Wettstein v. Switzerland»), безсторонність суду презюмується, а наявність підстав для недовіри має бути обґрунтована відповідними доказами.

6.2. Як установлено судовим розглядом, заява представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Подвезька Д.В. фактично зводиться до незгоди останнього із процесуальними діями та рішеннями головуючого судді під час розгляду даної справи, що не дає жодних підстав вважати, що головуючий суддя не є безсторонньою або що їй бракувало неупередженості при вирішенні питання, у тому числі, вжиття заходів забезпечення позову.

Разом із цим, суд звертає увагу заявника на те, що суддею Лисиченко С.М. вирішені заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Подвезька Д.В. про ознайомлення з матеріалами справи та направлення примірника зустрічної позовної заяви /т. 2 а.с. 148, т. 2 а.с. 154, т. 2 а.с. 163-164, т. 2 а.с. 186-187/.

6.3. З урахуванням тієї обставини, що стверджувальні заявником представником позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвокатом Подвезьком Д.В. судження є бездоказовими і наведені аргументи не відповідають критерію «об`єктивно обґрунтований», заява про відвід судді Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої злочином, - задоволенню не підлягає.

Інши доводи заяви представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Подвезька Д.В. означених висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 36, 40, ч. 2 ст. 258 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и л а:

Заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_1 - адвоката Подвезька Дмитра Віталійовича про відвід головуючої судді Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М. від розгляду цивільної справи № 953/1103/20 (2/953/96/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про застосування наслідків недійсності правочину та стягнення грошових коштів та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди завданої злочином, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя - Ю.Ю. Власова