Дата документу 29.08.2023Справа № 554/7892/23
Провадження № 2/554/7682/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2023 р. суддя Октябрського районного суду м.Полтави Бугрій В.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до держави російська федерація про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

28.08.2023 року в провадження Октябрського районного суду м.Полтави надійшла позовна заява ОСОБА_1 до держави російська федерація про стягнення моральної шкоди .

Ознайомившись із матеріалами позовної заяви, на підставі ст. ст. 177, 185 ЦПК України, вважаю необхідним залишити її без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч.5 ст. 177 ЦПК України). Обов`язок подання доказів разом з поданням позовної заяви передбачений ч.2 ст. 83 ЦПК України.

З позовної заяви слідує, що позивач, посилаючись на низку нормативних актів України, просить стягнути з відповідача заподіяну немайнову шкоду у визначеному ним загальному розмірі.

У позовній заяві позивач, посилаючись на п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», зазначає, що звільнений від сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Згідно пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обґрунтовує завдану йому матеріальну та моральну шкоду самим фактом збройної агресії іншої держави відносно України та експропріацією природних ресурсів українського народу, що, в свою чергу, не пов`язане з його вимушеним переселенням з тимчасово окупованих територій України, загибеллю, пораненням, перебуванням в полоні, незаконним позбавленням волі або викраденням, чи порушенням його права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Таким чином, відсутні підстави вважати позивача таким, що в силу вимог закону звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до вимог підпункту 5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди ставка судового збору становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

До того ж, вказуючи на обставини заподіяння моральної шкоди, позивачем не зазначено обставин та не надано до позовної заяви жодного доказу в обґрунтування заподіяної шкоди та його розміру.

Слід звернути увагу позивача, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Тобто, така шкода нерозривно пов`язана та походить від особистих немайнових прав осіб і може мати компенсаційний вираз в грошовому еквіваленті, однак за своєю правовою природою (ст. 22 ЦК України) є відмінною від майнової шкоди, пов`язаної із зменшенням розміру речового права особи (тобто майнового стану) внаслідок пошкодження, знищення майна або неодержання доходів (збитки, упущена вигода, ст. 22 ЦК України). На відмінність моральної (немайнової) шкоди від майнової шкоди по джерелу походження вказує також положення ч. 4 ст. 23 ЦК України, відповідно до якого вона відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Також, у порушення вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості учасників справи, а наданий до суду лише один примірник позовної заяви не засвідчений належним чином у ксерокопіях документів з оригіналів, що додаються до неї.

Позивачу слід надати засвідчені належним чином додатки до позовної заяви, а також копію позовної заяви разом із засвідченими належним чином копіями всіх документів, що додаються до неї, в примірнику для відповідача, надіславши вказані документи на адресу суду. При цьому, позивачу необхідно звернути увагу на вимоги ч. 1,2 ст. 95 ЦПК України щодо порядку посвідчення письмових доказів з оригіналів, які додаються до матеріалів позову.

Відповідно до ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З позовної заяви вбачається, що позивач тимчасово мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , але підтверження того, що вона є внутрішньо переміщена особа та саме там проживає немає.

Позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця її проживання чи перебування.

Отже, вказані вище недоліки перешкоджають вирішенню питання про можливість прийняття позовної заяви до розгляду, а тому вона підлягає залишенню без руху для їх усунення.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

На підставі викладеного та керуючись ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до держави російська федерація про відшкодування шкоди - залишити без руху, і запропонувати позивачу усунути недоліки протягом 5 (п`яти) днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог суду у встановлений термін, позовна заява буде вважатися неподаною і повернена позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя : Бугрій В.М.