Провадження № 2-з/359/100/2023
Справа № 359/8946/23
УХВАЛА

Іменем України

13 вересня 2023 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Яковлєва Л.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ :

11 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, якою просить вжити заходи забезпечення позову та заборонити Громадській організації «Дачне товариство «Русин» (код , реєстраційний номер в Державному реєстрі громадських організацій України: 1404045; адреса: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Вишеньки, ГО ДТ «Русин», вул. Русаніська 1-А), її посадовим особам та будь-яким інших особам, в тому числі тим, що можуть діяти за дорученням Громадської організації «Дачне товариство «Русин» вчиняти будь-які дії, спрямовані на : відключення у будь-який спосіб від електропостачання житлового будинку ОСОБА_1 , розміщеного на земельній ділянці площею 0,1497 га, кадастровий номер :04:001:3273, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; обмеження права позивача користуватись електромережою Громадської організації «Дачне товариство «Русин» для передачі, трансформації, розподілу та постачання електричної енергії до будівель та споруд, що належать ОСОБА_1 , розміщених на земельній ділянці кадастровий номер :04:001:3273, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; будь-які перешкоди у передачі, трансформації, розподілі та постачанні електричної енергії до будівель та споруд, розміщених на земельній ділянці кадастровий номер :04:001:3273, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 має намір звернутись до Бориспільського міськ-районного суду Київської області із позовною заявою до Громадської організації «Дачне товариство «Русин» про визнання укладеним договору про спільне утримання та використан-ня електромережі для задоволення потреб побутових споживачів в електроспоживанні між ОСОБА_1 та ГО ДТ «Русин» на умовах, викладених в прохальній частині позовної заяви; про визнання відсутнім у ГО ДТ «Русин» права на відключення домоволодіння ОСОБА_1 від мереж ГО ДТ «Русин» у випадку припинення членства в ГО ДТ «Русин» та несплати членського та/або цільового внеску.

Позивач є власником земельної ділянки площею 0,149 га, кадастровий номер : 04:001:3273, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також власником житлового будинку, розміщеного на вказаній земельній ділянці. В 2010 році ОСОБА_1 набула членства в Дачному товаристві «Русин» (найменування на момент подачі цієї заяви - Громадська організація «Дачне товариство «Русин»). З метою забезпечення електричною енергією власних побутових потреб власників земельних ділянок та об`єктів житлової нерухомості за рахунок внесків членів ГО ДТ «Русин» було збудовано електричну мережу до якої, з-поміж іншого, приєднано домоволодіння ОСОБА_1 . З метою постачання електричної енергії побутовим споживачам ГО ДТ «Русин» закуповує електроенергію та власними електро-мережами передає її побутовим споживачам, в тому числі й ОСОБА_1 . Біля земельної ділянки ОСОБА_1 встановлено комерційний засіб обліку електричної енергії (лічильник), за показниками якого ОСОБА_1 сплачує спожиту електричну енергію. Альтернативних джерел доставки (передачі) електричної енергії побутовим споживачам, в тому числі й ОСОБА_1 , окрім як через електричні мережі ГО ДТ «Русин» не існує. З моменту створення Дачного товариства «Русин» (діюча назва ГО ДТ «Русин») та набуття членства в цій організації, ОСОБА_1 сумлінно та в повному обсязі сплачувала за спожиту електроенергію, в тому числі із урахуванням надбавок (націнок) на утримання електромереж ГО ДТ «Русин». ГО ДТ «Русин» надає позивачу послуги щодо забезпечення електричною енергією будівель та споруд, які розташовані на належній ОСОБА_1 на праві власності земельній ділянці, а ОСОБА_1 користується такими послугами та здійснює їх оплату в повному обсязі. Між ГО ДТ «Русин» та ОСОБА_1 договір про взаємні зобов`язання щодо постачання, розподілу, обліку, споживання і розрахунків за електроенергією не підписано, натомість між сторонами склалися фактичні договірні відносини з надання та оплати послуг постачання та розподілу електричної енергії в межах колективного побутового споживача, а також відносини щодо утримання електричних мереж ГО ДТ «Русин». ОСОБА_1 добросовісно та у повному обсязі виконує свої обов`язки щодо оплати послуг з постачання та розподілу електричної енергії та не має заборгованості за даним видом платежів. Листом від 30 липня 2023 року за № 7 відповідач повідомив ОСОБА_1 про необхідність з`явитись 13 серпня 2023 року на засідання правління. 12 серпня 2023 року рішенням правління ГО ДТ «Русин», що оформлене протоколом № 5, вирішено винести на розгляд наступних загальних зборів ГО ДТ «Русин» подання про виключення ОСОБА_1 із членів ГО ДТ «Русин», оскільки, на думку відповідача, ОСОБА_1 має заборгованість за внесками, які не пов`язані із оплатою електричної енергії та компенсацією витрат на утримання мереж. Засобами зв`язку (месенджер «Telegram») відповідач надіслав ОСОБА_1 оголошення, що позачергові збори ГО ДТ «Русин» відбудуться 17 вересня 2023 року. При цьому, до порядку денного включено вирішення питання припинення членства в ГО ДТ «Русин».

Відповідно п.4.9 та п.7.7 Статуту ГО ДП «Русин», в редакції затвердженій Загальними зборами членів ГО ДТ «Русин», протокол № 2 від 16 травня 2021 року, виключення із членів ГО ДТ «Русин» має наслідком припинення права на користування мережами ГО ДТ «Русин» та відключення домоволодіння від мереж ГО ДТ «Русин». Відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року за № 206 з 24 лютого 2022 року і до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплата або оплати не в повному обсязі. З огляду на те, що в силу приписів законодавства, що регулює відносини на ринку споживання електричної енергії, ГО ДТ «Русин» не має права на відключення домоволодіння ОСОБА_1 від електричних мереж, заявником буде подано позов про визнання відсутнім у ГО ДТ «Русин» права на відключення ОСОБА_1 від мереж ГО ДТ «Русин» у разі припинення членства в ГО ДТ «Русин», а також визнання укладеним між ОСОБА_1 та ГО ДТ «Русин» договору про спільне утримання та використання електромережі для задоволення потреб побутових споживачів в електроспоживанні. При цьому таке відключення може здійснити лише постачальник електричної енергії або ГО ДТ «Русин», на вимогу постачальника електричної енергії у порядку, встановленому Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року за № 312. Відтак, положення Статуту відповідача, які передбачають відключення домоволодіння від електрик-них мереж у випадку припинення членства в ГО ДТ «Русин», є незаконними та такими, що порушують права ОСОБА_1 , що детально буде описано у позовній заяві. У ОСОБА_1 відсутні пропозиції щодо зустрічного забезпечення. Таким чином, невжиття зазначеного заходу забезпечення позову істотно ускладнить ефективний захист та поновлення права позивача на безперешкодне користування електроенергією, яке оспорюється відповідачем.

Дана заява про забезпечення позову передана згідно журналу реєстрації вхідної кореспонденції суду на розгляд судді Яковлєвій Л.В. 12 вересня 2023 року.

Згідно положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на вказане, розгляд заяви в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України проводиться судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши подану заяву про забезпечення позову, мотиви і обґрунтування заяви, суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст.149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених цим Кодексом заходів забезпечення позову.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. (ч.ч. 2, 3 ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Відповідно роз`яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконанню чи утрудненню виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених претензій позивача (заявника). Вжиття заходів забезпечення позову є правом суду, а не його обов`язком. Тому при вирішенні питання щодо заяви про забезпечення позову суд враховує не лише доводи, викладені у відповідній заяві, а й інші наявні матеріали цивільної справи.

Судом встановлено, що заяву про забезпечення позову до Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 подано до подачі позовної заяви до Громадської організації «Дачне товариство «Русин» про визнання укладеним Договору про спільне утримання та використання електромережі для задоволення потреб побутових споживачів в електроспоживанні між ОСОБА_1 та ГО ДТ «Русин»; про визнання відсутнім у ГО ДТ «Русин» права на відключення домоволодіння ОСОБА_1 від мереж ГО ДТ «Русин» у випадку припинення членства в ГО ДТ «Русин» та несплати членського та/або цільового внеску.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Крім того, відповідно вимог ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод як джерело права.

За змістом ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до цієї Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Окрім національного законодавства, також і прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (Рішення Суду у справі Жоффре де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року).

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно ч. 3 ст. 12 та ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом правового висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №183/5864/17-ц, заява про забезпечення позову повинна бути обґрунтованою, а доводи, викладені в ній свідчити про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

З викладених у заяві про забезпечення позову обставин вбачається, що між сторонами існує спір щодо майна, а саме житлового будинку, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :04:001:3273, площею 0,1497 га, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, заявником не наведено посилань на те, що існують обставини, які істотно можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи предмет і підстави позову, який позивач просить забезпечити, і вказаний ним захід забезпечення, суд не вбачає підстав для задоволення такої заяви. Разом з тим, вказаний захід забезпечення порушить змагальність і диспозитивність судового процесу.

Доводи заявника, викладені у заяві про забезпечення позову, підлягають оцінці судом під час розгляду цивільної справи по суті.

При обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав та законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

Забезпечення позову повинно застосовуватися із врахуванням принципу рівноправності сторін у спорі і не повинно призводити до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, так як справа по суті ще не вирішена та факт порушення законних прав позивача не встановлений.

Для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується, а також спроможним запобігти виникненню або продовженню порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце.

Пунктом 7.5. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКПРЕ України від 31 липня 1996 року № 28 встановлено, що постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов`язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі, зокрема, несплати рахунків відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами; несплати за недовраховану електричну енергію, визначену відповідно до законодавства.

Попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено.

Аналогічні приписи містять Правила роздрібного ринку електричної енергії, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 312.

Пунктом 7.5. вищезазначених правил встановлено, що припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється: 1) оператором системи за умови попередження споживача не пізніше ніж за 5 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості за надані послуги з розподілу (передачі) електричної енергії відповідно до умов договору з оператором системи; несплати вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем цих Правил, визначеної відповідно до законодавства (за умови прийняття судом рішення щодо споживання споживачем необлікованої електричної енергії на користь оператора системи); 2) електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі, зокрема, заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали судом встановлено, що ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 3, 4 ст. 12, ст. 76, ч. 1 ст. 81, 83 ЦПК України, не надано доказів, щодо наявності та підтвердження намірів відповідача по відключенню домоволодіння позивача від електромережі ГО ДТ «Русин», або іншим чином припинити електропостачання житлового будинку, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :04: 001:3273, площею 0,1497 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Більш того, суду не надано доказів прийняття ГО ДТ «Русин» рішення на загальних зборах щодо припинення її членства у організації та щодо відключення належного їй на праві власності домоволодіння від електропостачання.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд враховує, що застосування заходу забезпечення позову є попередньою і запобіжною мірою і є обмеженням особи у правах ще до встановлення факту порушення, - тому такий захід може бути застосованим лише у виключ-них і дійсно необхідних випадках, - а такої необхідності позивачем не доведено. Крім того, застосування заходу забезпечення має бути співмірним і відповідним заявленим позовним вимогам, - проте така співмірність та відповідність так само судом при розгляді даного клопотання не встановлена.

Також суд враховує, що метою застосування заходу забезпечення позову є забезпечення можливості виконання рішення про задоволення позову (саме того позову, який заявлений і який забезпечується), натомість забезпечення захисту прав позивача на майбутнє від інших можливих порушень не є метою застосування заходу забезпечення позову в порядку ст. 150 ЦПК України.

Таким чином, вказаний заявником захід забезпечення позову є невідповідним заявленим позовним вимогам, його застосування не є необхідним і не є недоцільним, а тому відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Крім того, згідно ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Також суд звертає увагу заявника на те, що у відповідності до п 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії, на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відклю-чення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.

Одночасно суд роз`яснює, що ця відмова не позбавляє заявника на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України, з урахуван-ням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали суду.

За таких умов, суд приходить до обґрунтованого висновку про відсутність підстав та ризиків, визначенихст.149 ЦПК України визначених і доведених для забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 7, 112, 76-81, 149-159, 260, 353, 354 ЦПК України, п. 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», п.1 ст.6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європей-ського суду з прав людини», суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали суду невідкладно направити заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки: http://bpm.ko.court.gov.ua/sud1005.

Суддя Яковлєва Л.В.