Справа № 517/707/23
Провадження № 2/517/173/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року смт Захарівка

Суддя Фрунзівського районного суду Одеської області Меєчко О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, -

встановив:

28 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини.

Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року позовні вимоги у вказаній справі роз`єднано та виділено в самостійні провадження.

Ухвалою суду від 01 вересня 2023 року позовну заяву про визначення місця проживання дитини було залишено без руху та надано позивачу чотирьохденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків.

Ухвала Фрунзівського районного суду Одеської області від 01 вересня 2023 року отримана позивачем 08 вересня 2023 року.

Відповідно до ухвали суду від 01 вересня 2023 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі зміст позовних вимог та чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням фактів та посиланням на докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Проте зі змісту позовної заяви встановлено, що обставини в обґрунтування позовних вимог про визначення місця проживання дитини, викладено не чітко, доказів в обґрунтування обставин не надано, як і не наведено підстав, з якими законодавець пов`язує можливість звільнення особи від доказування. Водночас позивачем не було надано суду доказів наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Зокрема, позовна заява не містила відомостей про звернення позивача до служби у справах дітей з приводу визначення місця проживання дітей або вмотивованої відмови даних органів у розгляді його звернення. Крім того, позовна заява не містила відомостей щодо обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами, висновку даного органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини. У позовній заяві позивач жодним чином не обґрунтував чи відповідає найкращим інтересам дитини визначення місця проживання саме з позивачем (батьком дитини) та чим це підтверджується, не долучив довідку про свій середній заробіток.

Згідно ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Під час розв`язання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обов`язків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт.

Проте, в позові не було зазначено обставин і не наведено підстав для незалучення до участі у справі відповідного органу опіки та піклування, участь якого у справах про визначення місця проживання дитини є обов`язковою (ч. 4 ст. 19 СК України).

Оскільки позовні вимоги про визначення місця проживання дитини мають вирішуватись за участі служби у справах дітей, позивач мав залучити до участі у справі цю службу за місцем проживання дитини, в якості третьої особи, та надати на виконання вимоги ст. 177 ЦПК України копію позовної заяви з додатками для направлення останній.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Таким чином, позивачу необхідно було подати до суду копію позовної заяви та копії всіх документів, що додаються до неї, для виконання вимог статті 190 ЦПК України, для учасників у справі.

Також, згідно із ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Разом з тим, позивачем вказана вимога закону не виконана, судовий збір за подачу вказаної позовної заяви сплачений не був.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається судом, вимоги ухвали від 01 вересня 2023 року про залишення заяви без руху ОСОБА_1 не виконано, для виконання було достатньо часу, наслідки невиконання вимог ухвали були роз`яснені.

Водночас, суд роз`яснює позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З огляду на наведене, позовну заяву необхідно визнати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ч. 3 ст. 185 ЦПК України, -

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: