РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1595/23

31 серпня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Олійника П. В.

з участю секретаря Зберун К. Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 -адвокат Самойленко П.М. звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути із відповідача на користь позивача завдані збитки в порядку регресу у розмірі 15970, грн., стягнути з відповідач на користь позивача судові витрати, а саме: 858,88 грн., судовий збір та 4000 грн., витрати на правову допомогу. Крім того, представник позивача просить суд, поновити пропущений строк звернення до суду за захистом прав позивача.

В обґрунтування позовних вимог покликаються на обставини викладені в позовній заяві.

Позивач в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлений у встановленому законом поядку.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник відповідача в судовому засідання позивні вимоги не визнав, подав відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити в задоволенні позову у зв`язку з спливом строків позовної давності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.10.2018 року мід ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" та ОСОБА_3 було укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/4621884. У відповідності до умов вказаного полісу страхування ПрАТ "УПСК" взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки "Skoda", д.н.з. НОМЕР_1 , сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.

06.02.2019 року приблизно о 13 год. 40 хв. в м. Рівне по вул. 16 Липня, мала місце ДТП за участю автомобіля марки "Skoda", д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем марки "Mitsubishi" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 .. Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки "Mitsubishi" д.н.з. НОМЕР_2 було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля-матеріального збитку.

Відпоідно до постанови Костопільського районного суду Рівненської області від 25.02.2019 року по справі №564/415/19 відповідача ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.

Страховий пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу марки "Mitsubishi" д.н.з. НОМЕР_2 , -ПрАТ "СК Брокбізнес" звернувся до ПрАТ "УПСК" з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом №АМ/4621884.

На підставі страхового акту №ОЦ/175/005/19/0002 від 04.09.2019 року ПрАТ "УПСК" було виплачено страхове відшкодування в розмірі 15 970, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7956 від 14.11.2019 року.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі».

Згідно ст.9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку».

Згідно п.п."в" п.38.1.1 та п.п."в"п.38.1.1 ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування маж право подати регресивний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди.

Водій ОСОБА_2 після вчинення ДТП самовільно залишив місце ДТП, що підтверджується постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 25.02.2019 у справі № 564/514/19 що набрала законної сили.

Частиною першою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, законом прямо встановлено порядок стягнення коштів, виплачених страховиком на відшкодування шкоди потерпілій у ДТП стороні саме в порядку регресу.

Відповідно до ч.6 ст. 261 ЦК України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається з дня виконання основного зобов`язання.

Як вбачається з вищенаведеного, право регресної вимоги виникло у ПрАТ "УПСК" з моменту виплати стахового відшкодування в повному обсязі тобто 14.11.2019 року, що підтверджується платіжним дорученням від 14.11.2019 року №7965.

З метою досудового врегулювання спору 15.01.2020 року представником ПрАТ "УПСК" відповідачеві було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, однак відповідач вимогу не виконав.

01.10.2020 року між ПрАТ "УПСК" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір №01/10/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор (позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування. В тому числі новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхування відшкодування за полісом №АМ/4621884 від 26.10.2018 року.

Відповідно, до ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Таким чином до позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 15970, 00 грн.

Стаття 256 ЦК України визначає позовну давність як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Отже, позовна давність - це строк, протягом якого особа може реалізувати належне їй право на отримання судового захисту порушеного цивільного права чи інтересу шляхом пред`явлення в належному порядку нею чи іншою уповноваженою особою позову до суду.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.6 ст.261 ЦК України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (позиція висловлена в постанові Верховного суду від 24.01.2018 у справі № 908/799/17).

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що у випадках звернення до суду суб`єкта владних повноважень (прокурора) відлік строку для звернення до суду цей Кодекс пов`язує з виникненням підстав, що надають йому право на таке звернення (позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 826/13768/16).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли про порушення права держави або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках: 1) якщо він довідався чи міг довідатися про таке порушення або про вказану особу раніше, ніж держава в особі органу, уповноваженого нею здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах; якщо держава не наділила зазначеними функціями жодний орган (пункти 46, 48, 65-66 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справі № 362/44/17, п. 6.33 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 911/3677/17).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фінікарідов проти Кіпру» механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права.

В даному випадку основним зобов`язання є виплата страхового відшкодування в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №7956 від 14.11.2019 року. Згідно відмітки банку на даному платіжному доручені виплату було проведено 14.11.2019 року, тобто останній день подання позовної заяви був 14.11.2022 року.

Відповідно до акту приймання-передачі справи від 11.01.2022 року, дана страхова справа №ОЦ/175/005/19/0002 передана у роботу представнику позивача адвокату Самойленку Петру Миколайовичу.

Однак Указом Президента України від 24.02.2022 року було введено військовий стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

В той же час, відповідно до витягну з наказу №27 від 25.02.2022 року, представник позивача- адвокат Самойленко Петро Миколайович, був призваний Першим відділом Вараського РТЦКСП Рівненської області на військову службу під час мобілізації, на особливий період на посаду за штатом воєнного часу з 25.02.2022 року.

Відпоідно до п.19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення, ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки визначені ст. ст. 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього кодексу України продовжуються на строк його дії"

Враховуючи, що в Україні запроваджено воєнний стан та представник позивача- адвокат Самойленко П.М., був призваний на військову службу під час мобілізації, з 25.02.2022 року, що позбавило позивача змоги вчасно звернутися з даним позовом до суду, тому суд вважає, що строки позовної давності пропущено з поважних причин.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору тавитрат, пов`язаних зрозглядом справи. До витрат, пов`язаних зрозглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів тапроведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місце знаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених ч.2 цієї статті в електронній формі застосовуються коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Питання судових витрат, що в даному спорі становлять сплату судового збору в сумі 858,88 грн. , суд вирішує згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено повністю таким чином відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі858,88 грн.

Встановлено, що 30.01.2019 року позивач ОСОБА_1 уклав договір №30/01/19 про надання правничої допомоги з адвокатом Самойленко П.М. та 13.03.2023 року позивач ОСОБА_1 уклав додаткову угоду №0002 до договру про надання правової домоги №30/01/19 від 30.01.2019 У відповідності до укладеного додаткового договору позивач оплатив 4000 грн. за послуги адвокату, що підтверджується наявним в матеріалах справи квитанцією , актом приймання - передачі послуг по наданню професійної правничої допомоги .

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273, ЦПК України, на підставі ст.ст. 22, 993, 1187, 1191 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку регресу- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_4 (р/р НОМЕР_5 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 320649) завдані збитки в порядку регресу у розмірі 15 970 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_4 суму сплаченого судового збору в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_4 витрати на правову допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення виготовлено 01 вересня 2023 року.

СуддяП. В. Олійник