Справа № 643/9246/23
Провадження № 2-о/643/330/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023

Суддя Московського районного суду м. Харкова Олійник О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора (м. Харків, вул. Валентиніська, 27-Г) про встановлення факту родинних відносин,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що заявник ОСОБА_1 є дядьком ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ознайомившись з заявою, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України.

Так, як убачається із заяви, заявник ОСОБА_1 просить встановити факту родинних відносин, а саме, що заявник ОСОБА_1 є дядьком ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року, розмір ставки судового збору за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від 20.04.2018 року заявник ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має бланкетний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року.

Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

Згідно до матеріалів справи заявник ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 20.04.2018 року, та звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Таким чином, підстав для звільнення від сплати судового збору заявника ОСОБА_1 при зверненні до суду з вищевказаною заявою на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» судом не вбачається.

Крім того, з посвідчення серії НОМЕР_2 від 21.04.1993 року, убачається, що заявник ОСОБА_1 має ще і посвідчення 3 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи осіб.

Згідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Проте, заявник ОСОБА_1 має 3 категорію постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи осіб, які відповідно до Закону України «Про судовий збір», не мають пільг щодо сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, заявнику необхідно у встановлений законом строк усунути вказані недоліки, сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн. та надати докази на підтвердження сплати судового збору з урахуванням вимог ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177цьогоКодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 175, 177 Цивільного процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечує можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Цивільним процесуальним кодексом України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам, які зазначені у частині 4 статті 177 ЦПК України та вважає за необхідне залишити її без руху, надавши позивачу десятиденний строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст. 19, 20, 177, 185, 186, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа П`ята Харківська міська державна нотаріальна контора (м. Харків, вул. Валентиніська, 27-Г) про встановлення факту родинних відносин залишити без руху, надавши заявникові строк для усунення недоліків заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву вважати неподаною та повернути заявникові зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - О.О. Олійник