Провадження № 2/734/193/23 Справа № 734/2961/22
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 вересня 2023 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді - Домашенка Ю.М.,

секретар судового засідання Гузенко Т.О.,

за участі:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Усової Ю.О.,

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника відповідачів ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Органу опіки і піклування Козелецької селищної ради Пономаренко С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування Козелецької селищної ради та Комунальний заклад «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради, про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та їх вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з онуками, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки і піклування Козелецької селищної ради та Комунальний заклад «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради, про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та їх вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з онуками.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивачі перешкоджають їй у спілкуванні з онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається в КЗ «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради. На думку позивача створення відповідачами перешкод у спілкуванні з онуками порушує не тільки її права як бабусі, а й суперечить інтересам дітей. Вона бажає виховувати онуків, спілкуватися з ними, жодних підстав вважати, що таке спілкування спричинить шкоду не існує.

Позивач просить суд зобов`язати відповідачів усунути перешкоди у спілкуванні з онуками, визначивши такі способи її участі у вихованні та спілкуванні онуками: систематичні побачення щосуботи з можливістю відвідувати її за місцем проживання, з 10 до 18 години, а також можливість побачень з онуками в період канікул, часу вільного від навчання.

Представником відповідачів подано відзив на позовну заяву, згідно з яким у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх необгрунтованістю, водночас визначивши наступний спосіб участі позивача у вихованні та спілкуванні з онуками: стосовно ОСОБА_6 кожної другої та четвертої суботи місяця з 10 до 15 год. в присутності одного з батьків; стосовно ОСОБА_7 лише за бажанням дитини.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, відповідачі та їх представник заперечували проти їх задоволення.

Представник третьої особи Органу опіки і піклування Козелецької селищної ради вважала, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Під час судового розгляду справи встановлено наступне.

Відповідач ОСОБА_8 є дочкою Позивача, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 13.03.2007.

Батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (повторне свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 07.02.2014, свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 28.08.2014).

З листа Комунального закладу «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради від 10.03.2023 № 03-01/136 вбачається, що ОСОБА_3 зарахований до закладу 01.09.2021 на підставі висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини та заяви батьків. ОСОБА_6 систематично відвідує навчальний заклад. На навчання в заклад батьки його привозять вчасно, завжди цікавляться результатами освітнього процесу, труднощами, які виникають під час навчання. У ході дистанційного навчання всі завдання з усіх предметів виконувалися вчасно. Батьки приділяють вихованню ОСОБА_6 увагу, піклуються про нього, слідкують, щоб дитина була забезпечена всім необхідним. Періодично (два рази на місяць) забирають дитину на вихідні, забирають дитину на канікули. До закладу привозять ОСОБА_6 завжди чистим, охайним, у новому одязі із великими запасами смаколиків. ОСОБА_9 у дитини завжди веселий. ОСОБА_6 дуже любить своїх батьків, постійно звертається з проханням зателефонувати їм, любить спікувалися з ними по телефону, розказує свої новини і цікавиться домашніми справами.

Неповнолітня ОСОБА_5 проживає з батьками та навчається у Скрипчинській філії Козелецького ліцею № 3.

Позивач зверталася до Служби у справах дітей Козелецької селищної ради із заявою про усунення перешкод у здійсненні її прав щодо виховання малолітного онука ОСОБА_3 , за результатами розгляду якої з батьками дитини проведено роз`яснювальну роботу щодо усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_1 своїх прав на виховання онука та 21.09.2022 за № 11-30/171 надано роз`яснення про вирішення даного питання в судовому порядку.

Згідно з актом обстеження умов проживання за місцем мешкання Позивача за адресою: АДРЕСА_1 , для малолітніх онуків ОСОБА_3 та ОСОБА_10 створені задовільні умови для проживання та виховання.

Відповідно до висновку Органу опіки і піклування Козелецької селищної ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Козелецької селищної ради від 28.07.2023 № 874-61/VIII, з метою захисту прав та законних інтересів дітей є доцільним батькам дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_2 усунути перешкоди позивачу у спілкуванні з онуками ОСОБА_5 та ОСОБА_3 . Визначити способи спілкування позивача з малолітніми онуками: за попередньою домовленістю з батьками дітей, з урахуванням бажання дітей та стану їх здоров`я два рази на місяць по суботах, а також у святкові дні з 10 до 15 години у присутності одного з батьків.

У судовому засіданні допитаний в якості свідка ОСОБА_11 показав, що позивач є його матір`ю, а відповідач ОСОБА_2 сестрою. Проживає разом з матір`ю. Позивач хоче спілкуватися з онуками, однак відповідачі перешкоджають в цьому. Востаннє ОСОБА_6 був вдома у бабусі у серпні 2020 року. Позивач відвідує онука у навчальному закладі раз на два тижні. ОСОБА_6 сумує за нею, висловлює бажання їхати до неї додому, але зі слів дитини, це не дозволяє робити батько. До серпня 2020 року ОСОБА_6 міг залишатися у позивача на тривалий термін. Після того, як позивач подала заяву до поліції про вчинення прийомним сином сестри відповідача ОСОБА_3 насильства стосовно ОСОБА_6 , батьки заборонили відвідування ОСОБА_6 бабусі. ОСОБА_7 не бачив з серпня 2023 року. У неї з ОСОБА_1 були добрі відносини.

Свідок ОСОБА_12 повідомила, що з позивачем перебуває в неприязних відносинах, з відповідачами в гарних. Зазначила, що позивач два роки тому повідомила в поліцію неправду про її сина, а саме, що він застосував до малолітнього ОСОБА_3 насилля. Після цього батьки заборонили дітям їздити до баби. До конфлікту діти з нею спілкувалися вільно та часто її відвідували. ОСОБА_1 поливає брудом її дітей та відповідача ОСОБА_3 . Вважає, що позивачу непотрібно спілкуватися з онуками, оскільки це небезпечно для їх психіки. ОСОБА_6 повідомляв, що не бажає спілкуватися з бабусею. Також не хоче з нею спілкуватися і ОСОБА_7 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка вчитель початкових класів Комунального закладу «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради ОСОБА_13 повідомила, що ОСОБА_6 з 01.09.2021 перебуває у закладі за заявою батьків. Останні цікавляться дитиною, забирають її 2 рази на місяць на вихідні, на свята та канікули. ОСОБА_6 прибуває у заклад веселий, має бажання бути в колективі. Батьків ОСОБА_6 люблять всі діти класу. Позивач відвідує ОСОБА_6 із сином ОСОБА_14 , привозить багато подарунків. Дитина їх радо зустрічає. Також позивач часто телефонує. ОСОБА_6 сам не повідомляв чи хоче до бабусі. Дитина більше тягнеться до батьків.

У судому засіданні малолітня ОСОБА_5 повідомила, що раніше сама та з ОСОБА_6 відвідували бабусю, залишалися ночувати. Любить її, але не так сильно як раніше. З нею нормальні відносини. Спілкувалась би час від часу по телефону. Не проти іноді переночувати в бабусі і поїхати додому.

У судовому засіданні малолітній ОСОБА_3 повідомив, що бабуся відвідує його в навчальному закладі. Батьки забирають на вихідні, на канікулах перебуває вдома. Батько та мати не дозволили б відвідувати бабусю. Міг би залишитися в неї на ночівлю.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991(далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно з ч. ч. 8 - 10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями ст. 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Питання справедливої рівноваги між інтересами батьків та інтересами дитини неодноразово аналізувалося Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ), практика якого відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» і ч. 4 ст10 10 ЦПК України застосовується судом як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (§ 54) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення ЄСПЛ у справі «Johansen v. Norway» від 07.08.1996, § 78).

Отже, положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини.

У справах зі спорів щодо участі батьків у вихованні та спілкуванні з дитиною узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність спору з цього приводу є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім (фактичним) подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини. Кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, у тому числі її думки, якщо вона відповідно до віку здатна сформулювати власні погляди.

Положення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширюються, у тому числі, і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, §108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ у справі «Bogonosovy v. Russia» від 05.03.2019, § 82).

Як встановлено судом відповідачі чинять певні перешкоди у спілкуванні позивача з онуками, у тому числі і за місцем її проживання, чим порушують її законне право на спілкування з онуками та на участь у їх вихованні.

При цьому, судом не встановлено жодних умов, які б могли усувати позивача від спілкування з онуками, яка прагне спілкуватися з ними підтримувати родинні стосунки, приймати участь у їх вихованні.

З огляду на викладене, слід усунути перешкоди у спілкуванні позивача з онуками.

Водночас, приймаючи до уваги вік дітей, особливості їх розвитку, виховання, необхідності дотримання розпорядку дня та відпочинку, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дітей, враховуючи, що в період навчання дитина ОСОБА_3 перебуває вдома лише 2 рази на місяць, на вихідні, які саме з них заздалегідь визначити неможливо, зважаючи на висновок органу опіки і піклування, суд вважає за необхідне визначити наступні способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з онуками: з урахуванням стану здоров`я дітей два рази на місяць по суботах з 10 до 15 години, з можливістю відвідування позивача за місцем її проживання, а під час канікул - за попередньою домовленістю з батьками дітей. При цьому, за бажанням дітей спілкування позивача з онуками слід проводити у присутності одного з батьків.

Такий порядок участі у вихованні та спілкування буде на переконання суду достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дітей, підтримці зв`язків з родичами.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 368 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки і піклування Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, Комунальний заклад «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради про усунення перешкод у спілкуванні з онуками та їх вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з онуками задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди в спілкуванні ОСОБА_1 з онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити наступні способи участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з онуками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : з урахуванням стану здоров`я дітей два рази на місяць по суботах з 10 до 15 години, з можливістю відвідування ОСОБА_1 за місцем її проживання: АДРЕСА_1 , під час канікул - за домовленістю з батьками дітей.

За бажанням дітей спілкування ОСОБА_1 з онуками проводити у присутності одного з батьків.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 14.09.2023.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Відповідачі:

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ),

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ).

Треті особи:

Орган опіки і піклування Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (Чернігівська область, Чернігівський район, смт. Козелець, вул. Ф. Сидорука, 27),

Комунальний заклад «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради (Чернігівська область, Корюківський район, смт. Березна, вул. Свято-Покровська, 2).

Суддя Ю.М. Домашенко