СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/15167/23

пр. № 2/759/4485/23

12 вересня 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гаєвської Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єдігаров Єльвір Михайлович про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі

у серпні 20223 р. до суду надійшла вищезазначена позовна заява, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визначити ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті померлої ОСОБА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та 02.03.2023 звернулася до ПН КМНО Єдігарова Е.М. із заявою про видачу спадщини, проте нотаріусом відмовлено у видачі зв`язку з тим, що пропущено строк для прийняття спадщини, при цьому після смерті ОСОБА_2 , залишилося спадкове майно, яке складається із 2/3 квартири АДРЕСА_1 , однак позивач пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку із тим, що вона юридично не обізнана та їй не було роз`яснено її права та які дії вона мала здійснити, щоб отримати Свідоцтво про право на спадщину, крім цього позивач зазначила, що з березня 2020 р. вона проживає за кордоном.

12.09.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що законодаством встановлено чіткий строк в межах якого особа, яка бажає прийняти спадщину має право подати таку заяву, так ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд може поновити строк на прийняття спадщини в разі його пропуску з поважних причин, крім цього відповідач звернув увагу на те, що у матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про вичнення нотаріальної дії з видачі свіолцтва про право на спадщину, що унеможливлює встановленян факту того, що позивач попередньо зверталася до рганів нотаріату (а.с. 30-33).

ІІ. Процесуальні дії і рішення суду

відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023 визначено головуючого суддю Ул`яновську О.В. (а.с. 18, 19).

Ухвалою судді від 15.08.2023 відкрито загальне позовне провадження по справі, та призначено підготовче засідання (а.с. 21, 22).

Позивач у судове засідання не з`явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, 12.09.2023 від неї надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила задовольнити у повному обсязі (а.с. 37).

Відповідач явку свого представника у судове засідання не забезпечив, про слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, натомість 12.09.2023 подав відзив на позовну заяву (а.с. 24).

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила (а.с. 23).

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

ІІІ. Фактичні обставини справи

cудом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

02.08.2023 ОСОБА_1 звернулася до ПН КМНО Єдігарова Е.М. із заявою про видачу спадщини після смерті її бабусі ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 (а.с. 5).

ПН КМНО Єдігаров Е.М. 02.08.2023 видав відмову про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки на даний час спадкова справа не заведена, а також у зв`язку із тим, що протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини (а.с. 6).

Як вбачається із інформації з ЄДР ОСОБА_3 належало на праві приватної власності 1/3 згідно свідоцтва про право власності 20.06.2006 Святошинська районна м. Києві Рада (розп.№1028 від 20.06.2006), та 1/3 частина на праві приватної власності згідно свідоцтва про право на спадщину 6-509, 01.03.2012, Київська державна нотконтора №12 квартира АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Згідно рішення Святошинського районного суду м. Києва від 18.01.2021 встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_4 та, який 15.07.2007 та ОСОБА_2 , а саме те, що ОСОБА_2 , є рідною матір`ю ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 9).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є дочкою ОСОБА_4 (а.с. 10).

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12).

ІV. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду

відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз`яснено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. (ст. 76 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 5 ЦПК України).

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з`ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень Цивільного кодексу про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов`язків. Відповідно до них цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи доводи позивача про те, що вона не могла своєчасно звернутися з заявою до нотаріальної контори з об`єктивних причин, а саме: у зв`язку з тим, що в Україні були запровадженні карантинні заходи у зв`язку з COVID 19, та через повномаштабне вторгнення рф, а також ту обставину що позивач працює за кодоном з 2020 р. на підставі чого існували складнощі із перетином кордону, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки вони пов`язані з об`єктивними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому суд враховує, що згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і дії принцип верховенства права.

У ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку про визнання поважними причини пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її бабусі та визначення їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1216, 1217, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 1-23, 76-82, 89, 95, 137-141, 258-259, 263-265, 267, 274-279, 352-355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Єдігаров Єльвір Михайлович про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) додатковий строк на прийняття спадщини за законом в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Позивач має право оскаржити заочне рішення до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.В. Ул`яновська

Повний текст рішення суду складено 13.09.2023.