ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/2025/22
Номер провадження 22-ц/818/1325/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Мальованого Ю.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2023 року в складі судді Цвірюка Д.В. у справі № 638/2025/22 за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до територіальної громади в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно.

Позов, з урахуванням уточнень, мотивовано тим, що 23 листопада 2009 року ОСОБА_2 складено заповіт, за яким остання заповіла позивачці все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, що належало їй на день смерті та на що за законом мала право.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після її смерті заведено спадкову справу № 346П/2021.

ОСОБА_1 звернулася з заявою про прийняття спадщини до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори (далі П`ята ХМДНК), проте 25 січня 2022 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на квартиру по АДРЕСА_1 .

Вказує, що звернутись з оригіналами вказаних документів вона не має можливості, оскільки вони перебували у ОСОБА_2 та після смерті спадкодавця встановити їх місцезнаходження не вбачається можливим.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_2

10 листопада 2022 року Харківська міська рада подала відзив, в якому позов просила залишити без задоволення.

Відзив мотивовано відсутністю спору про право, оскільки матеріали справи не містять доказів звернення ОСОБА_1 до уповноважених органів для отримання дублікату свідоцтва про право власності та відмови у вчинені таких дій. Також позивачем не надано доказів про прийняття нею спадщини у встановлений законом строк після смерті ОСОБА_2 .

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 26,5 кв.м, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір 6000 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , проте з відсутністю у спадкоємця правовстановлюючих документів на нерухоме майно її спадкові права підлягають захисту шляхом визнання прав власності на спадкове майно.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції Харківська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відсутні підстави для визнання права власності на спадкове майно, оскільки позивачкою не вичерпано усі можливі засоби оформлення спадкових прав у позасудовому порядку, що свідчить про відсутність порушеного права, яке має бути захищено у судовому порядку.

ОСОБА_1 не надано доказів на те, що Харківською міською радою або Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради відмовлено у видачі дублікату свідоцтва про право власності на житло від 14 січня 1998 року на квартиру АДРЕСА_2 , що, відповідно до постанови державного нотаріуса П`ятої Харківської міської нотаріальної контори від 25 січня 2022 року, було підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії.

Також судом першої інстанції не досліджено своєчасність подання заяви до нотаріальної контори, тобто, не встановлено наявність підстав для спадкування. В матеріалах справи відсутня інформація щодо інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, після смерті ОСОБА_2 .

Відзиву на апеляційну скаргу позивачкою подано не було.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 14 вересня 2023 року, надіслані апеляційним судом на адреси учасників справи, отримано представником позивачки адвокатом Кайдашовим В.С.(т. 2, а.с. 37) та відповідачем Харківською міською радою (т.2, а.с.38). Судова повістка-повідомлення, надіслана позивачці ОСОБА_1 повернулася до апеляційного суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у відповідності п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням сторони (т.2, а.с.39-40).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з такого.

Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частин 1, 2, 4 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає вказаними вимогам виходячи з такого.

Судом встановлено, що 23 листопада 2009 року ОСОБА_2 складено заповіт, за яким усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого не складалось, що належатиме на день смерті та на що за законом вона матиме право, заповідала ОСОБА_1 ( том 1, а. с. 8)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла (том 1, а. с. 111)

Після її смерті. відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_2 , яка належала померлій на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане 14.01.1998 року Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду № 1-98-103322, що підтверджується копією вказаного свідоцтва, а також довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1106271 від 08 липня 2021 року (том 1, а.с. 7, 9).

07 липня 2021 року ОСОБА_1 подала до П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом (том 1, а. с. 109).

Постановою державного нотаріуса П`ятої Харківської міської державної нотаріальної контори від 25 січня 2022 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутність правовстановлюючих документів про право власності на зазначене нерухоме майно ( том 1, а. с. 6).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина 1 статті 1217 ЦК України)

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1 статті 1270 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина 5 статті 1268 ЦК України).

Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина 3 статті 1296 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що належним відповідачем у спорах про визнання права власності на майно у порядку спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 лютого 2022 року в справі № 752/3435/16 (провадження № 61-231св20).

Отже, у справах цієї категорії належним відповідачем за вимогою визнання права власності на спадкове майно мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а за їх відсутності - територіальна громада.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 346п/2021, відкритої 26 травня 2021 року П`ятою ХМДНК, з заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 , окрім позивачки, звертались 21 квітня 2021 року її сестра ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 , який проживав зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (том 1, а.с. 108,110).

Проте, вказані особи до участі у справі залучені не були. Доказів, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовились від спадщини або усунуті від спадкування матеріали справи не містять.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановлюється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє в позові до такого відповідача (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, (пункт 40), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (пункт 50), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (пункт 37, 54), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.10), від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17 (пункт 39), від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (пункт 75)).

Оскільки Харківська міська рада є неналежними відповідачем по справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Також судова колегія враховує, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права власності в нотаріальному порядку (див. зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17 (провадження № 61-13688св21).

Рішення суду здатне бути джерелом для набуття цивільних прав і обов`язків тільки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Рішення суду, як правомірна приватно-правова конструкція, не повинно використовуватися учасниками цивільного обороту всупереч його призначенню для набуття цивільних прав і обов`язків, за відсутності вказівки про це в актах цивільного законодавства (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року у справі № 201/2288/20 (провадження № 61-7154св22).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про залишення позову ОСОБА_1 без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).

При зверненні до суду Харківською міською радою сплачено 9000 грн - за подання апеляційної скарги, а тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню вказані судові витрати.

Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на нерухоме майно залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Харківської міської ради (м. Харків, м-н Конституціїї, 7, 3) 9000 (дев`ять тисяч) грн судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина