Справа № 206/1327/23
Провадження № 2/206/531/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Сливчук В.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, -

І. Стислий виклад позиції позивача, представника позивача та відповідача.

Представник позивача позовну заяву, з урахуванням уточнення, обґрунтовує тим, що з 01.10.2011 між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2017 з відповідача ОСОБА_3 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дітей в розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 07.02.2018 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2021 розмір аліментів на утримання дітей було зменшено за позовом ОСОБА_3 з частки усіх видів заробітку (доходу) до 2/5 частин усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дітьми повноліття. У Самарському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 12.07.2022 відкрито виконавче провадження № 69384547 про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей. Відповідач з квітня 2022 року аліментів на утримання дітей не сплачує, згідно довідки державного виконавця станом на березень 2023 року, заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 становить 30264,00 грн. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з березня 2022 по березень 2023 року в розмірі 10996,92 грн. на утримання доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 (а.с. 74-77).

Не погоджуючись з позовом, відповідачем було подано відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що борг по сплаті аліментів виник не з його вини та з незалежних від нього причин, тому він має істотні обставини на звільнення від сплати пені за аліментами. Так, як весь останній рік і на даний час його матеріальне становище вважається скрутним, сума нарахування його заробітної плати становить 0,00 грн., а саме через це він не мав змоги сплачувати аліменти. Також, зазначив у відзиві, що має вади здоров`я, а саме є інсулінозалежним діабетиком та витрачає кошти на придбання інсуліну без якого він немає змоги жити. Окрім цього, у відповідача на утриманні знаходиться дитина, яка ще не досягла трьох річного віку та дружина, яка знаходиться у декретній відпустці (а.с. 30-39).

Від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої остання зазначає, що наведені у відзиві аргументи відповідачем не війдповідають дійсності. Передставником позивача зазначено, що ОСОБА_3 був працевлаштований у ТОВ «Нова Пошта» і у березні 2022 року він за власноручною заявою призупинив трудові відносини з ТОВ «Нова Пошта» та виїхав за межі України, а саме у Німеччину, перетинання ОСОБА_3 кордону з Україною підтверджено листом Державної прикордонної служби України у відповідь на Ухвалу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2022 року по цивільній справі № 206/670/22 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про зміну розміру аліментів. У зв?язку з тим, що ОСОБА_3 з моменту призупинення трудових відносин з ТОВ «Нова Пошта» не отримував дохід, Самарським відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного МУ МЮ (м. Одеса) з квітня 2022 року по грудень 2022 року аліменти ОСОБА_3 нараховувались у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а саме в розмірі 2744 гривень, а з січня 2023 року у розмірі 2833 гривень. Вказані суми нарахованих аліментів ОСОБА_3 не сплачував, тому у нього виникла заборгованість із сплати аліментів в розмірі 30264 гривень. За період з квітня 2022 по березень 2023 року ОСОБА_3 сплатив аліменти лише 3 рази і завжди під час слухання чергової справи в суді. Відповідач вважає, що заборгованість виникла не з його вини, але це не відповідає дійсності. Йому відомо, що він зобов?язаний сплачувати аліменти своєчасно на утримання двох неповнолітніх дітей, він сам про це пише у відзиві на позов. А заборгованість із сплати аліментів виникла саме тому, що відповідач, знаючи про заборгованість по аліментам, не сплачує її в повному обсязі. Щодо поновлення з відповідачем трудового договору з 6 березня 2023 року, то до відзиву не надано доказів, що підтверджують це і з нарахованої після цього йому заробітної плати будуть стягуватись аліменти, які не ввійшли до позовних вимог. Відповідач посилається на його скрутне матеріальне становище, але, як зазначено вище, він з березня 2022 року перебуває на території Німеччини у місті Гіссен, де працює в DPD Germany, що є провідною стандартною та кур?єрською експрес-службою в Німеччині як для внутрішніх, так і для міжнародних посилок, тобто аналог нашої Нової Пошти, де і працював відповідач. Крім цього, представник позивача у відповіді на відзиві зазначила, що всі особи, які покинули територію України, після початку військових дій, та перебувають на території Німеччини як біженці, отримують виплати, що становлять 449 євро на місяць, якщо українець проживає самостійно. Для цілої родини сума менша 404 євро на особу. Згідно з проєктом федерального міністра праці ОСОБА_7 , з 1 січня 2023 року ставки виплат Hartz IV відкориговано через інфляцію. Відповідно розмір допомоги з безробіття для громадян Німеччини буде переглянуто і для громадян України, які мають статус тимчасового захисту. Найбільше збільшення виплати очікується для одиноких дорослих або батьків-одинаків - їм додадуть 53 євро, а розмір вилат збільшиться до 502 євро. В інших категорій соціально незахищених людей виплати зміняться наступним чином: повнолітні громадяни - 451 євро; діти віком від 14 до 17 років - 420 євро; діти віком від 6 до 13 років - 348 євро; діти віком до 5 років - 318 євро. Тобто, враховуючи, що відповідач проживає на території Німеччини з дружиною та малолітнім сином, від нового шлюбу, 2021 року народження, то його сім?я отримує допомогу в розмірі 1220 євро на місяць. Також відповідач посилається на те, що він діабетик та витрачає кошти на інсулін, але громадяни України, які стали вимушеними переселенцями, можуть отримати медичну допомогу в Німеччині. Обов?язковою для цієї країни є медична страховка, після оформлення якої усе лікування, включно з ліками, є безоплатним. У зв?язку із захворюванням відповідача йому рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.07.2021 року було зменшено розмір аліментів. Тож всі доводи відповідача про відсутність його вини у виникненні заборгованості та пені, а також неможливості сплати аліментів є надуманими та безпідставними (а.с. 47-54).

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовну заяву, просила її задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, проте подав клопотання про розгляд справи за його відсутності в якому просив відмовити у нарахуванні пені за сплату боргу за аліментами (а.с. 40).

Представник третьої особи повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явився.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

28.03.2023 позивач звернулась до суду із позовною заявою з додатками (а.с. 1-23).

31.03.2023 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті 27.04.2023 (а.с. 25)

20.04.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками (а.с. 28-39).

20.04.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд цивільної справи за його відсутності (а.с. 40).

21.04.2023 до суду від відповідача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи з додатками (а.с. 41-42).

27.04.2023 судове засідання відкладено на 25.05.2023 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 44).

24.05.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив з додатками (а.с. 47-54).

25.05.2023 судове засідання відкладено на 25.07.2023 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 55).

24.07.2023 до суді від представника позивача надійшли письмові пояснення по суті справи (а.с. 59-61).

25.07.2023 судове засідання відкладено на 22.08.2023 у зв`язку з неявкою сторін (а.с. 62).

Згідно розпорядження керівника апарату Самарського районного суду м. Дніпропетровська № 53-р від 16.08.2023 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» та відповідно до положення про автоматизовану систему документообігу суду, у зв`язку із припиненням трудових відносин судді ОСОБА_8 (у зв`язку зі смертю), здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи (а.с. 68).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2023 дану цивільну справу розподілено судді Маштаку К.С. (а.с. 69).

17.08.2023 цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 22.08.2023 (а.с. 70).

22.08.2023 судове засідання відкладено на 28.08.2023 у зв`язку із неявкою відповідача та третьої особи (а.с. 71).

28.08.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (в порядку ст. 49 ЦПК України) (а.с. 74-77).

28.08.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів направлення заяви про зменшення позовних вимог з додатками (а.с. 78-80).

28.08.2023 судове засідання відкладено на 08.09.2023 (а.с. 81).

07.09.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії матеріалів виконавчого провадження з додатками (а.с. 85-101).

08.09.2023 судом заслухано вступне слово представника позивача, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи (а.с. 102).

08.09.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду (а.с. 103).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , батьками якого зазначені: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 29 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_4 , батьками якої зазначені: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , виданого Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 28 (а.с. 8).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.09.2017, з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей, сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно (а.с. 14-15).

21.07.2021 рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська змінено спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей: сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши їх розмір 2/5 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімума для кожної дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання чинності рішенням і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 16-17).

13.09.2021 Самарським районним судом м. Дніпропетровська було видано виконавчий лист (а.с. 18).

12.07.2022 державним виконавцем Самарського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 69384547 на підставі виконавчого листа № 206/2132/21, виданого Самарським районним судом м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 2/5 частини щомісячно (а.с. 19).

12.07.2022 у виконавчому провадженні № 69384547 державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_3 (а.с. 88).

26.07.2022 державним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних (а.с. 91).

Відповідно до розрахунків заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню № 69384547, ОСОБА_3 має сукупний розмір заборгованості за період з березня 2022 по березень 2023 рік 30264,00. (а.с. 62-63).

Загальна сума неустойки (пені) згідно наданого розрахунку становить 10996,92 грн.

Судом встановлено, що жодного доказу, який би свідчив про погашення відповідачем виниклої у нього заборгованості зі сплати аліментів та пені - матеріали справи не містять.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Зазначені вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України.

Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

На підставі вимог ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Згідно вимог ст. 181 СК України одним з способів виконання батьками обов`язку по утриманню дитини є стягнення аліментів.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 17 підкреслено, що за відсутності згаданої домовленості той із батьків, з ким проживає дитина, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. При цьому аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини відповідного віку визначається кожного року відповідно до Закону України «Про державний бюджет України».

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити (абзац четвертий частини першої статті 1 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (частина перша статті 155 СК України).

Так, на підставі рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2021 було відкрито виконавче провадження № 69384547 щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх спільних дітей у розмірі 2/5 частини частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімума для кожної дитини відповідного віку, починаючи з 25.08.2021 і до досягнення дітьми повноліття

Однак, відповідач аліменти у визначеному судом розмірі не сплачував з березня 2022 по березень 2023, тобто ОСОБА_3 , свій обов`язок як батька не виконував та не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати аліментів станом на 22.03.2023 у розмірі 30264,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Дана позиція співпадає з позиціє викладеною Верховним Судом у постанові від 26.04.2023 по справі № 520/17217/13-ц.

Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Подібний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. У такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Тобто відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України.

Подібні висновки зроблені у постанові Верховного Суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19.

При цьому стягнення пені, передбаченої абзацом першим частини першої 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти.

Частиною дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Судом встановлено, що з березня 2022 по березень 2023 станом на 22.03.2023 розмір пені складає 10996,92 грн., врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, приходить до обґрунтованого висновку, що із застосуванням положень ч. 1 ст. 196 СК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за період з березня 2022 по березня 2023 станом на 22.03.2023 10996,92грн.

Так, відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частинами 2, 3 статті 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, встановленими статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року, рішення ЄСПЛ в справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, рішення ЄСПЛ у справі «Трофимчук проти України» від 28.10.2010).

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 150, 155, 180, 181, 182, 191, 196 СК України, ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76, 77, 81, 89, 141, 263, 264, 265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Самарський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про стягнення пені за прострочення сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) пеню за прострочення сплати аліментів за період з березня 2022 року по березень 2023 року в розмірі 10996,92 грн. (десять тисяч дев?ятсот дев?яносто шість гривень дев?яносто дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного

провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 13.09.2023.

Головуючий суддя: К.С. Маштак