ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6531/23 Справа № 242/3822/19 Суддя у 1-й інстанції - Владимирська І.М. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

справа № 242/3822/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Остапенко В.О.

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони:

скаржник ОСОБА_1

заінтересована особаприватний виконавець виконавчого округу Київської області Чучков Михайло Олександрович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича, від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на додаткову ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 26 травня 2023 року, яка постановлена суддею Владимирською І.М. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст ухвали складено 29 травня 2023 року,

УСТАНОВИВ:

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про винесення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат по цивільній справі № 242/3822/19 за скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. по проведенню оцінки майна та визнання недійсним звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження № 64455797, заінтересована особа: ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17 березня 2023 року скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. по проведенню оцінки майна та визнання недійсним звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження № 64455797, заінтересована особа: ОСОБА_4 - задоволено.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. по проведенню в межах виконавчого провадження № 64455797 оцінки майна, а саме: спільної часткової 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером: :01:082:0112, площею (га): 0.1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 ; спільної часткової 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером: :01:082:0060, площею (га): 0.1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки спільної часткової 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером: :01:082:0112, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виконаний ТОВ «ІВ ГРУП» 26 жовтня 2021 року, недійсним; визнано Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки спільної часткової 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером: :01:082:0060, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виконаний ТОВ «ІВ ГРУП» 26 жовтня 2021 року, недійсним. В задоволенні вимог приватного виконавця Чучкова М.О. про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу відмовлено.

При поданні 06 грудня 2021 року до Селидівського міського суду Донецької області скарги, представником ОСОБА_1 у встановленому частиною 1 статті 134 ЦПК України порядку, було подано до суду попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які ОСОБА_1 понесла та може понести у зв`язку з розглядом справи, та розмір яких попередньо був визначений таким чином: «Судові витрати, пов`язані з розглядом даної скарги, складаються з витрат на проведення експертизи (12 000,00 грн.) та витрат на правову(правничу) допомогу, яку надає адвокат Бойко Олексій Ігорович (40 000,00 грн.), та разом попередньо складають 52 000,00 грн.» Правничу допомогу у Селидівському міському суді Донецької області Бойко Наталії Василівні надавав адвокат Бойко Олексій Ігорович, який діяв на підставі Договору про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27 березня 2020 року, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Олексія Бойко» та Ордеру. Крім того, 10 лютого 2021 року ОСОБА_1 уклала з Адвокатським бюро «Олексія Бойко» в особі адвоката Бойка О.І. Додаткову угоду № 3822/7 до Договору про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27 березня 2020 року, у якій сторони дійшли згоди, що порядок обчислення ціни (вартості) правових послуг (гонорару), що надаються Адвокатським бюро за Договором про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27 березня 2020 року за здійснення представництва клієнта у Селидівському міському суді Донецької області у справі № 242/3822/19 за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича по проведенню оцінки майна та визнання недійсними звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження № 64455797, а також за підготовку та подання усіх необхідних процесуальних документів та документів правового характеру, участь у розгляді зазначеної скарги у суді першої інстанції, визначається, виходячи із реального обсягу наданих послуг та погодженого сторонами фіксованого розміру гонорару за кожен вид таких послуг згідно переліку, зазначеного у Додатковій угоді. Відповідно до Договору про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27 березня 2020 року, Додаткової угоди № 3822/7 від 10 лютого 2021 року до Договору про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27 березня 2020 року, Акту № 2 приймання-передачі правових послуг від 22 березня 2023 року, фактичний розмір понесених ОСОБА_1 судових витрат у зв`язку з розглядом у Селидівському міському суді Донецької області скарги, склав 46 000 грн. Поважність причин не подання представником ОСОБА_1 адвокатом Бойко О.І. доказів, що підтверджують розмір понесених ОСОБА_1 судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі, полягає у тому, що виходячи з умов Додаткової угоди № 3822/7 від 10 лютого 2021 року до Договору про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27 березня 2020 року до закінчення судових дебатів у справі неможливо було визначити кінцевий розмір понесених судових витрат, який залежав від кількості судових засідань, у яких мав приймати участь адвокат Бойко О.І., як представник скаржника, та від необхідної кількості процесуальних документів, які було необхідно підготувати для розгляду справи. Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалено рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання учасників справи утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. У зв`язку з чим, просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відшкодування понесених судових витрат, пов`язаних з розглядом Селидівським міським судом Донецької області справи № 242/3822/19 (провадження №4-с/242/3/23) усього у сумі 46 000 грн.

На підставі вище викладеного, ОСОБА_1 просила суд стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. на свою користь 46 000 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 26 травня 2023 року заяву ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат по цивільній справі № 242/3822/19 задоволено частково.

Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у загальному розмірі 22 000 грн.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо стягнення судових витрат, або ж скасувати в частині стягнення судових витрат за проведення експертизи та максимально мінімізувати стягнення витрат на правничу допомогу з приватного виконавця та покласти обов`язок таких витрат із самого скаржника.

Апелянт зауважує на тому, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального права, оскільки оспорювана ухвала не містить посилання на момент набрання нею законної сили, не містить посилання на норму закону, а саме ст. 452 ЦПК України, яка регулює питання щодо розподілу витрати, пов`язаних з розглядом скарги. Крім того, на переконання апелянта, оскаржувана ухвала була постановлена поза межами залу судового засідання та з порушенням порядку ухвалення рішення суду в нарадчій кімнаті суду.

Також апелянт зауважує на тому, що відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, розрахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. І хоча ОСОБА_1 у заяві від 22 березня 2023 року зазначила, що заява стосовно подання доказів після ухвалення рішення по справі за скаргою від 06 грудня 2021 року була зазначена в ч.4 прохальної частини, подальша вказівка про начебто поважність причин неподання до закінчення судових дебатів доказів на підтвердження цих витрат, з прив`язкою до кількості судових засідань та процесуальних документів (що необхідно підготувати) не мають нічого реального із дійсністю, тому, на переконання апелянта, відсутні підстави для стягнення 12 000 грн. за проведення судової експертизи, оскільки скаржником, протягом року, не було надано доказів оплати коштів за проведення судової експертизи, що, на переконання апелянта, є зловживанням процесуальним правом.

Крім того апелянт вважає безпідставним стягнення гонорару успіху.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Учасники справи, будучи завчасно належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, що, у відповідності до ч.2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Така правова позиція викладена Верховний Судом у постанові від 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16.

У постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 суд дійшов висновку про те, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд апеляційної інстанції вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів не вбачає підстав для визнання обов`язкової явки сторін по справі в судове засідання, оскільки наявні у справі матеріали є достатніми для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість додаткової ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Як установлено судом та убачаться із матеріалів справи, ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 17 березня 2023 року задоволено скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. по проведенню оцінки майна та визнання недійсним звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження № 64455797, заінтересована особа: ОСОБА_4 . Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. по проведенню в межах виконавчого провадження №64455797 оцінки майна, а саме: спільної часткової 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером: :01:082:0112, площею (га): 0.1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 ; спільної часткової 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером: :01:082:0060, площею (га): 0.1, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 ; визнано Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки спільної часткової 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером: :01:082:0112, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виконаний ТОВ «ІВ ГРУП» 26.10.2021 року, недійсним; визнано Звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки спільної часткової 1/2 земельної ділянки з кадастровим номером: :01:082:0060, загальною площею 0,1 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виконаний ТОВ «ІВ ГРУП» 26.10.2021 року, недійсним. В задоволенні вимог приватного виконавця Чучкова М.О. про стягнення з ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу відмовлено.

Представництво інтересів скаржника ОСОБА_1 під час судового розгляду справи № 242/3822/20 (провадження №4-с/242/3/23) за вищезазначеною скаргою, здійснював адвокат Бойко О.І., який на підтвердження повноважень представника надав суду ордер на надання правової допомоги серії АІ № 1074403 від 14 грудня 2020 року (№03-1/20) договір про надання правничої допомоги № 03-1/20 від 27 березня 2020 року, який підписано сторонами, а саме ОСОБА_1 та адвокатом Бойко О.І., додаткову угоду № 3822/7 від 10 лютого 2021 року

Отже, повноваження адвоката Бойко О.І., як представника заявника, підтверджені належним чином, що у свою чергу свідчить про те, що ОСОБА_3 брав участь у розгляді справи як адвокат та діяв в інтересах ОСОБА_1 .

Звертаючись до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, ОСОБА_1 зазначила розмір фактично понесених витрат у розмірі 46 000 грн. та на підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, надала: договір про надання правничої допомоги №03-1/20 від 27 березня 2020 року, додаткову угоду до договору № 3822/7 від 10 лютого 2021 року; копію замовлення на проведення судової оціночно-земельної експертизи № 01/12-1 від 01 грудня 2021 року; копію листа про приєднання додаткових матеріалів для проведення дослідження № 07/12-1 від 07 грудня 2021 року; копію листа УНІСЕ № 373 від 28 грудня 2021 року про направлення висновку; копію Акту №2 приймання-передачі наданих правових послуг від 22 березня 2023 року, відповідно до якого адвокат Бойко О.І. виконав, а клієнт ОСОБА_1 прийняла наступні види робіт: ознайомлення і вивчення заяви наданих клієнтом звітів про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що належить боржнику ОСОБА_1 , за період з 30 листопада 2021 року по 05 грудня 2021 року 4 000 грн.; пошук експертної установи, підготовка, складання, оформлення, подача замовлення та документів на проведення судової оціночно-будівельної експертизи за період з 01 грудня 2021 року по 07 грудня 2021 року 3 000 грн.; витрати на оплату за проведення оціночно-будівельної експертизи за період з 01 грудня 2021 року по 04 грудня 2021 року 12 000 грн.; підготовка, складання, оформлення та надіслання до суду скарги на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. по проведенню оцінки майна та визнання недійсними звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження № 64455797 за період з 01 грудня 2021 року по 06 грудня 2021 року 15 000 грн.; підготовка, складання, оформлення та подача заяви про виправлення недоліків скарги та приєднання до матеріалів скарги додаткових доказів за період з 05 січня 2022 року по 10 січня 2022 року 2 000 грн.; гонорар успіху 10 000 грн. Всього у сумі 46 000 грн. без ПДВ, який клієнт зобов`язаний сплатити протягом тридцяти календарних днів з моменту підписання сторонами акту.

Згідно р/рахунку ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» загальна сума до сплати за проведення оціночно-земельної експертизи згідно заяви від 01 грудня 2021 року в ц/с № 242/3822/19 12 000 грн., платником є ОСОБА_1 .

Згідно квитанцій № КМ02-ННМ0-МЗСВ-В5Н3 від 01 грудня 2021 року ОСОБА_3 сплачено на рахунок ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» 6 000 грн.; № ВКЕВ-В081-1ЕС9-ААК0 від 03 грудня 2021 року ОСОБА_3 сплачено на рахунок ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» 6 000 грн.

Постановляючи додаткову ухвалу суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для стягнення з Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. на користь ОСОБА_1 понесених нею судових витрат у загальному розмірі 22 000 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року по справі № 922/1964/21 вказано, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19).

Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18 зауважує, що за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v. Turkey, заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Разом з тим, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача (пункт 1 частини другої статті 141 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 596/2305/18-ц зазначено, що відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Відповідно до вимог статті 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ОСОБА_1 до суду подано такі документи: договір про надання правничої допомоги №03-1/20 від 27 березня 2020 року, додаткову угоду до договору № 3822/7 від 10 лютого 2021 року; копію замовлення на проведення судової оціночно-земельної експертизи № 01/12-1 від 01 грудня 2021 року; копію листа про приєднання додаткових матеріалів для проведення дослідження № 07/12-1 від 07 грудня 2021 року; копію листа УНІСЕ № 373 від 28 грудня 2021 року про направлення висновку; копію Акту №2 приймання-передачі наданих правових послуг від 22 березня 2023 року, відповідно до якого адвокат Бойко О.І. виконав, а клієнт ОСОБА_1 прийняла наступні види робіт: ознайомлення і вивчення заяви наданих клієнтом звітів про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що належить боржнику ОСОБА_1 , за період з 30 листопада 2021 року по 05 грудня 2021 року 4 000 грн.; пошук експертної установи, підготовка, складання, оформлення, подача замовлення та документів на проведення судової оціночно-будівельної експертизи за період з 01 грудня 2021 року по 07 грудня 2021 року 3 000 грн.; витрати на оплату за проведення оціночно-будівельної експертизи за період з 01 грудня 2021 року по 04 грудня 2021 року 12 000 грн.; підготовка, складання, оформлення та надіслання до суду скарги на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. по проведенню оцінки майна та визнання недійсними звітів про оцінку майна в межах виконавчого провадження № 64455797 за період з 01 грудня 2021 року по 06 грудня 2021 року 15 000 грн.; підготовка, складання, оформлення та подача заяви про виправлення недоліків скарги та приєднання до матеріалів скарги додаткових доказів за період з 05 січня 2022 року по 10 січня 2022 року 2 000 грн.; гонорар успіху 10 000 грн. Всього у сумі 46 000 грн. без ПДВ, який клієнт зобов`язаний сплатити протягом тридцяти календарних днів з моменту підписання сторонами акту.

Квитанції № КМ02-ННМ0-МЗСВ-В5Н3 від 01 грудня 2021 року про сплату ОСОБА_3 на рахунок ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» 6 000 грн.; № ВКЕВ-В081-1ЕС9-ААК0 від 03 грудня 2021 року про сплату ОСОБА_3 на рахунок ТОВ «Український незалежний інститут судових експертиз» 6 000 грн.

На підставі наведеного вище колегія суддів погоджується та вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О. на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені нею судові витрати у загальному розмірі 22 000 грн. з урахуванням заявленого представником приватного виконавця клопотання про зменшення розміру правничої допомоги.

При цьому не можуть бути підставою для скасування додаткової ухвали доводи апеляційної скарги про те, що що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали допущено порушення норм процесуального права, так як оспорювана ухвала не містить посилання на момент набрання нею законної сили, не містить посилання на норму закону, а саме ст. 452 ЦПК України, яка регулює питання щодо розподілу витрати, пов`язаних з розглядом скарги. Крім того, на переконання апелянта, оскаржувана ухвала була постановлена поза межами залу судового засідання та з порушенням порядку ухвалення рішення суду в нарадчій кімнаті суду, оскільки такі процесуальні порушення як нензаначення в оскаржуваній ухвалі дати нею законної сили та не зазначення в ній норми закону, а саме ст. 452 ЦПК України, не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, та не являєтья порушенням процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення спору по суті.

Посилання ж на те, що оскаржувана ухвала була постановлена поза межами залу судового засідання та з порушенням порядку ухвалення рішення суду в нарадчій кімнаті суду колегія суддів не приймає до уваги, оскільки з 11 травня 2022 року, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, та продовженням строку дії воєнного стану в Україні, відповідно до Указу Президента України № 259/2022 від 18 квітня 2022 року, відповідно до рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 травня 2022 року № 6, для збереження життя, здоров`я і забезпечення безпеки працівників суду Донецької області, було запроваджено дистанційну роботу суду у доступному для виконання посадових обов`язків місці в режимі реального часу через Інтернет, у зв`язку з чим розгляд справи проводився в режимі відеоконференції, при цьому порушення судом порядку ухвалення рішення суду в нарадчій кімнаті суду не є обов`язковою підставою для скасування судового рішення з урахуванням того, що головуючий у справі фізично не мав можливості бути в нарадчій кімнаті в кімнаті суду.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що докази на підтвердження судових витрат подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. І хоча ОСОБА_1 у заяві від 22 березня 2023 року зазначила, що заява стосовно подання доказів після ухвалення рішення по справі за скаргою від 06 грудня 2021 року була зазначена в ч.4 прохальної частини, подальша вказівка про начебто поважність причин неподання до закінчення судових дебатів доказів на підтвердження цих витрат, з прив`язкою до кількості судових засідань та процесуальних документів (що необхідно підготувати) не мають нічого реального із дійсністю, тому, на переконання апелянта, відсутні підстави для стягнення 12 000 грн. за проведення судової експертизи, оскільки скаржником, протягом року, не було надано доказів оплати коштів за проведення судової експертизи, що, на переконання апелянта, є зловживанням процесуальним правом колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ОСОБА_1 в скарзі на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова М.О., у встановленому частиною 1 статті 134 ЦПК України порядку, подала до суду попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, які вона понесла та може понести у зв`язку з розглядом справи.

Інші наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів зауважує, що аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

При цьому в апеляційній скарзі апелянт не посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального права при розгляді даної справи.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, постановив ухвалу, яка відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані, підтверджуються письмовими доказами та не спростовуються доводами, викладеними в апеляційній скарзі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Чучкова Михайла Олександровича залишити без задоволення.

Додаткову ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 26 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 13 вересня 2023 року.

Головуючий:

Судді: