ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2637/21 Номер провадження 22-ц/814/2989/23Головуючий у 1-й інстанції Тищенко Л. І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді: Прядкіної О.В.,

суддів: Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

розглянувши у м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»,

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 січня 2023 року, прийнятого під головуванням судді Л.І. Тищенко, зі складанням повного тексту 16.01.2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до районного суду з даним позовом.

Зазначали, що 19.02.2020 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту № 245360 відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 19 000 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника в порядку, передбаченому умовами договору кредиту, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю суму кредиту в строк до 19.02.2022 року та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені пунктами 1.4.-1.5 договору кредиту.

30.06.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 30-06/21, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором споживчого кредиту № 245360 від 19.02.2020 року.

У зв`язку з невиконанням умов договору утворилась заборгованість станом на 21.10.2021 року у розмірі 66 216,29 грн., з яких: заборгованість закредитом - 18733,20грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги -36407,76 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту - 8820,22 грн.; заборгованість за пенею -2255,11 грн.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 січня 2023 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення.

Рішення суду мотивовано недоведеністю позовних вимог.

Рішення оскаржило ТОВ «Вердикт Капітал», в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а також стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

У відзиві адвокат Черкасов М.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на правильність вирішення справи судом першої інстанції, просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення районного суду залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частини четверта, шоста статті 19, стаття 274 ЦПК України).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК України). Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК України).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 09 серпня 2023 року залучено у справі правонаступника кредитора ТОВ «Вердикт Капітал» - ТОВ «Дебт Форс».

Перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 19.02.2020 року між ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту № 245360 відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 19 000 грн, шляхом перерахування кредитних коштів на банківську картку позичальника в порядку, передбаченому умовами договору кредиту, зареєстровану для цієї цілі в особистому кабінеті на сайті кредитодавця, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю суму кредиту в строк до 19.02.2022 та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку та строки, визначені пунктами 1.4.-1.5 договору кредиту.

30.06.2021 року між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 30-06/21, відповідно до якого ТОВ «Слон кредит» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за договором споживчого кредиту № 245360 від 19.02.2020 року.

У зв`язку з невиконанням умов договору утворилась заборгованість станом на 21.10.2021 року у розмірі 66 216,29 грн., з яких: заборгованість закредитом - 18733,20грн; заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги -36407,76 грн.; заборгованість за нарахованими відсотками згідно договору кредиту - 8820,22 грн.; заборгованість за пенею -2255,11 грн.

Районний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, рішення мотивував тим, що позивачем не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 19 000 грн від ТОВ «Слон кредит» шляхом підписання кредитного договору в електронній формі № 245360 від 19.02.2020 року та засвідчення його електронним цифровим підписом, та у зв`язку з цим, наявності у нього заборгованості за вказаним договором, а також факту виникнення права вимоги у ТОВ «Вердикт Капітал».

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частинами першою-другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 19.02.2020 року ТОВ «Слон кредит» та ОСОБА_1 було укладено договір споживчого кредиту № 245360 відповідно до якого, кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 19 000 грн. на умовах строковості, повернення та платності, а позичальник зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до умов, зазначених в договорі.

Пунктом 4.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 передбачено, що первинні документи мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі.

Пунктом 4.10. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 передбачено, що первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі та мають містити такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операції (короткий зміст операції та підстава для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції.

Пунктом 5.3. Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 передбачено, що Банки обов`язково мають складати на паперових та/або електронних носіях, зокрема, такі регістри як особові рахунки та виписки з них.

На підтвердження укладення між сторонами кредитного договору, крім підписаного відповідачем договору споживчого кредиту №245360, позивач також надав довідку ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 20.09.2021 року про проведення платежу 19.02.2020 року о 16:23:40 на платіжну картку Приватбанку з номером НОМЕР_1 з призначення зарахування 19000 грн. на вказану картку (а.с.15).

Разом з тим, позивачем не надано договору про співпрацю компанії ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» з ТОВ «Слон кредит», тому колегія суддів погоджується з висновком районного суду щодо неможливості вважати вказане повідомлення належним та допустимим доказом того, що ТОВ «Слон кредит» дійсно перерахувало 19 000 грн на банківську картку відповідача і вказана у повідомлені банківська картка належить саме ОСОБА_1 , також не надано копії сторінок паспорта позичальника чи копію його ID картки, копію ідентифікаційного номера боржника.

Встановивши вказані обставини та надавши належну правову оцінку зазначеним доказам у їх сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивачем не доведено належними та достовірними доказами обставини видачі ОСОБА_1 коштів за кредитним договором від 19.02.2020 року, що не визнається і відповідачем.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо зарахування коштів на рахунок відповідача і приєднання як доказу копії довідки про ідентифікацію (акцепт договору позичальником підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) з додатком.

Дані документи судом першої інстанції не досліджувалась та не оцінювалась у зв`язку з тим, що не були надані суду, хоча позивач зобов`язаний був їх надати відповідно до ухвали Гадяцького районного суду від 15 червня 2022 року та повторної ухвали від 27 липня 2022 року(а.с.110-111,122-124).

Відповідно до ч.3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте апеляційна скарга не містить посилань на будь-які перешкоди, що унеможливили надання відповідних доказів суду першої інстанції, а відтак, вказана інформація колегією суддів не приймається.

За таких обставин суд, дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги висновків районного суду не спростовують.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на наявних у справі доказах, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", правонаступником, якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14.09.2023 року.

Головуюча суддя О.В. Прядкіна

Судді: Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова