Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа № 704/917/19

06 вересня 2023 р. м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Дьяченка Д.О.

при секретарі Табачківській М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тальне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ Держгеокадастру у Тальнівському районі Черкаської області про розподіл земельної ділянки та зобов"язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розподіл земельної ділянки та зобов"язання вчинити дії. На підставу своїх вимог посилається на те, що з 1994 року по даний час він проживає в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності. Належний йому будинок збудований на земельній ділянці, розміром 0,50 га., яку у спадщину разом з будинком прийняла відповідачка. На даний час позивач користується цією земельною ділянкою біля будинку, обробляє її, вирощує продукти харчування, а тому звернувся до відповідачки з пропозицією про розподіл даної земельної ділянки, однак відповідачка відмовляється від розподілу. Оскільки позивач вважає, що його будинок побудований на земельній ділянці, яка повинна бути у його власності, то він вимушений звернутись до суду із позовом про розподіл земельної ділянки.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. Представник відповідача надав суду відзив на позов в якому зазначив, що документи, які позивач надав на підтвердження права власності на будинок є сумнівними, оскільки свідоцтво про право власності на будинок видане у 1989 році на підставі розпорядження представника Президента України, однак на той час ще не існувала самостійна та незалежна держава Україна і не було Президента України та відповідно і його представника в Тальнівському районі Черкаської області, також позивачем не надано жодних підтверджуючих документів щодо законності виділення йому земельної ділянки на забудову вказаного житлового будинку і господарських споруд та дозвільних документів на проведення їх забудови та введення в експлуатацію. Також позивачем не надано доказів того, що він звертався до сільської ради про виділення йому земельної ділянки для обслуговування будинку, а покійна ОСОБА_3 , яка була власником даної земельної ділянки не давала жодних дозволів на виділення позивачу частини своєї приватизованої земельної ділянки для будівництва будинку.

Представник третьої особи до початку судового засідання подав заяву про слухання справи без його участі, у вирішенні справи покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку в АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою Майданецької сільської ради Тальнівського району Черкаської області №820 від 12.08.2019 р. за ОСОБА_3 рахується земельна ділянка площею 0,50 га., з них: 0,01 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 0,49 га. для ведення особистого селянського господарства згідно рішення сесії №3/6 від 12.05.1995 року.

Згідно з довідкою Майданецької сільської ради Тальнівського району Черкаської області №821 від 12.08.2019 р. на земельній ділянці площею 0,50 га., яка рахується за ОСОБА_3 знаходиться житловий будинок ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_3 , та будинок ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з інформацією Тальнівської державної нотаріальної контори від 04.07.2019 р. за №742/01-16 спадкоємцем померлої ОСОБА_3 .Ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 на все майно є ОСОБА_2 . На майно померлої видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом (земельна ділянка, майновий пай, недоотримана пенсія).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка є власником земельної ділянки площею 0,50 га., з них: 0,01 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд,а 0,49 га. для ведення особистого селянського господарства розташованого в АДРЕСА_3 .

Позивач в позовній заяві просить суд визнати за ним право власності на частину земельної ділянки розміром 0,25 га., що належить відповідачці і яка призначена для ведення особистого селянського господарства, посилаючись на ст. 120 ЗК України.

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення.

Норма даної статті передбачає перехід права власності до власника житлового будинку лише на земельну ділянку призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, та не передбачає такого переходу права власності на земельну ділянку призначену для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч.5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЗК України власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачка є власником земельної ділянки і набуття нею права приватної власності на дану земельну ділянку відбулося в передбачений законом спосіб, а нормами цивільного та земельного законодавства не передбачено перехід права власності на земельну ділянку призначену для ведення особистого селянського господарства від власника до набувача права власності на житловий будинок, що знаходиться поруч із даною земельною ділянкою, то позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Відділ Держгеокадастру у Тальнівському районі Черкаської області про розподіл земельної ділянки та зобов"язання вчинити дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення суду складено15.09.2023 р.

Суддя Д.О. Дьяченко