СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва у складі головуючого судді Жовноватюк В.С., розглянувши клопотання відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в загальному порядку з викликом сторін та зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Солом`янського районного суду міста Києва перебуває вищезазначена цивільна справа.

04.07.2023 до суду надійшов відзив ОСОБА_1 на позов, клопотання про розгляд справи в загальному порядку з викликом сторін та клопотання про зупинення провадження у справі.

В обґрунтування клопотання про розгляд справи в загальному порядку з викликом сторін ОСОБА_1 зазначає, що вважає справу не малозначною.

В обґрунтування клопотання про зупинення провадження ОСОБА_1 зазначає, що у Солом`янському районному суді міста Києва та Святошинському районному суді міста Києва перебувають справи, а саме скарга на дії виконавця, про визнання недійсним електронних торгів та визнання недійсним правочином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи та подані клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частина 6 ст.279 ЦПК України визначає, коли суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

З огляду на викладене, враховуючи, що характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, відсутності обґрунтування клопотання відповідача про необхідність розгляду справи у судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову в задоволені клопотання.

Крім того, у п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановлених пунктом 6 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

У постанові Верховного Суду України 07.10.2015 у справі № 6-1367цс15 зазначено, що зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Так, відповідачем у клопотанні не зазначено та не обґрунтовано, що справи у Святошинському районному суді міста Києва та Солом`янському районному суді міста Києва взаємопов`язані. Також не доведено, що ухвалення рішення по одній справі виключає ухвалення рішення по іншій справі. Відтак клопотання задоволенню не підлягає.

Також суд бере до уваги розумність строків розгляду справи, що згідно приписів ст. 2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Керуючись ст.ст. 251, 253, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотанні відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи в загальному порядку з викликом сторін та зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за несвоєчасне виконання зобов`язання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Жовноватюк