Ухвала

14 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 266/2423/15

провадження № 61-11833 ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2023 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2023 року у справі за заявою приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни про видачу дубліката виконавчого документа, боржник - ОСОБА_1 , стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2023 року, залишеною без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2023 року, заяву приватного виконавця Матвійчук Н.Є. повернуто заявнику.

07 серпня 2023 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» приватний виконавець Матвійчук Н. Є.подала касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просила їх скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявникунадати суду докази надсилання ОСОБА_1 листом з описом вкладення копії цієї касаційної скарги та доданих до неї документів або докази надсилання до її Електронного кабінету поданих до суду документів, а також докази сплати судового збору. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.

У серпні 2023 року на виконання вимог ухвали від 28 серпня 2023 року заявник через підсистему «Електронний суд» направила до суду клопотання, у якому вказує на те, що на неї не поширюється обов'язок сплати судового збору, оскільки приватний виконавець при примусовому виконанні рішення відповідно до статті 2 Закону України «Про судовий збір» не відноситься до кола осіб, які повинні сплачувати судовий збір, і не є особою, з якої стягується судовий збір, так як не є учасником справи та не здійснює захист своїх особистих інтересів. Також заявник зазначає, що місце проживання боржника у справі зареєстроване за адресою, яка є тимчасово окупованою, що унеможливлює надіслання їй копії касаційної скарги.

Проте доводи приватного виконавця Матвійчук Н. Є. стосовно того, що на неї у цьому випадку не поширюється обов'язок сплати судового збору, оскільки вона не є учасником справи та не здійснює захист своїх особистих інтересів, є безпідставними.

Крім того, згідно з вимогами частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі учасник справи зобов'язаний надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів саме листом з описом вкладення. Проте доказів надсилання копії касаційної скарги з доданими до неї документами ОСОБА_1 листом з описом вкладення заявником надано не було.

Ураховуючи наведене, вимоги ухвали Верховного Суду від 28 серпня 2023 року заявником не виконано, а саме: судовий збір за подання касаційної скарги не сплачено, доказів надсилання копій касаційної скарги з доданими до неї документами іншому учаснику справи листом з описом вкладення на виконання приписів частини сьомої статті 43 ЦПК України не надано.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїх ухвалах від 31 серпня 2023 року у справі № 235/95/17, від 05 вересня 2023 року у справі № 263/11287/13-ц.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК Україниу разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений судом строк, станом на 14 вересня 2023 року недоліки касаційної скарги не усунуто, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню заявнику, що не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання (МПП «Голуб» проти України, № 6778/05, ЄСПЛ, від 18 жовтня 2005 року).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу приватного виконавця Матвійчук Наталії Євгеніївни на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 травня 2023 року тапостанову Дніпровського апеляційного суду від 27 липня 2023 року у цій справі вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь