Справа № 357/6881/23
Провадження № 2-др/357/84/23
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 вересня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Бебешко М. М. ,
при секретарі Мартиненко Є. Є.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неповнолітньою особою,-
В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неповнолітньою особою.
04 вересня 2023 року від представника позивача на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить суд ухвалити додаткове рішення по справі, яким вирішити питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, на професійну правничу допомогу в сумі 13 800,00 грн., які просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .
В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення зазначено, що Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 30 серпня 2023 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які діють в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої неповнолітньою особою. Відповідно до договору про надання правничої допомоги від 17.03.2023 та ордера серія АІ № 1406734 від 07.06.2023 адвокат Пишна Світлана Юріївна представляє інтереси позивача. Адвокатом у судовому засіданні 30 серпня 2023 року була зроблена заява щодо стягнення судових витрат за результатами розгляду справи і надання суду відповідних доказів понесених позивачем судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення судом відповідного рішення, про що також зазначено у позовній заяві. Позивачем здійснено оплату гонорару адвоката за надання професійної правничої допомоги, що є судовими витратами, які підлягають стягненню з відповідача на користь ОСОБА_7 .
Судовий розгляд у даній заяві призначено судом на 15 вересня 2023 року на 10.30 год.
Про день, час та місце розгляду справи судом повідомлено представників сторін засобами електронного та телефонного зв`язку, вказаними останніми у заявах по суті.
В судове засідання, призначене судом на 15 вересня 2023 року стороне та їх представники не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлені.
В заяві про ухвлення додаткового рішення представник позивача адвокат Пишна С.Ю. просила суд розглянути заяву про ухвалення додаткового судового рішення за відсутності позивача та її представника.
12 вересня 2023 року на адресу суду надійшла заява від предстаника відповідача ОСОБА_3 адвоката Каракой Т.Й. про розглдя справи за відстуності представника відповідача та вирішення справи відповідно до висновків щодо пропорційності задоовлених вимог у справі.
Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Враховуючи, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви, судом проведено розгляд за відсутності учасників справи.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
30 серпня 2023 року судом ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1 948.,51 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 2 000,00 грн., а всього в сумі 3 948,51 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. В задоволенні позову до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відмовлено.
Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
На підтвердження витрат на правничу допомогу надано:
1)Договір про надання правничої (правової) допомоги, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Пишною Світланою Юріївною від 17 березня 2023 року;
2)Додаткова угода до договору про надання правової (правничої) допомоги від 17 березня 2023 року, згідно з якою, оплата гонорару клієнтом здійснюється шляхом внесення авансових платежів на рахунок адвоката або не пізніше трьох днів з моменту підписання акту надання правничої (правової) допомоги. Вартість робіт, згідно даного договору становить 12 600,грн.
3)Ордер адвоката Пишної С.Ю. на представлення інтересів ОСОБА_7 ;
4)Акт надання правничої допомоги № 1 від 24 березня 2023 року про розмір адвокатської винагороди за підготовку запитів до КНП «КОР «Київська обласна дитяча лікаря» 2 та до Білоцерківського РУП ГУНП в Київської області на загальну суму 2 300,00 грн.;
5)Адвокатський запит до КНП КОР «Київська обласна дитяча лікарня № 2»;
6)Адвокатський запит до Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області;
7)Акт надання правничої допомоги № 2 від 08 червня 2023 року про розмір адвокатської винагороди за підготовку позовної заяви до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на загальну суму 8 000,00 грн.;
8) Акт надання правничої допомоги № 3 від 30 серпня 2023 року про розмір адвокатської винагороди за участь в судовому засіданні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 серпня 2023 року на загальну суму 3 500,00 грн.;
9)Детальний опис наданих правничих (правових) послуг адвокатом Пишною С.Ю. по справі від 04 вересня 2023 року, відповідно до якого розмір виплат адвокату становить 13 800,00 грн. та складається із підготовки запитів, складення позовної заяви до суду та участь в судовому засіданні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області;
10)Платіжна інструкція від 17 березня 2023 року про отримання ОСОБА_8 від ОСОБА_7 оплати за правову допомогу в сумі 2 300,00 грн.;
11)Платіжна інструкція від 18 квітня 2023 року про отримання ОСОБА_8 від ОСОБА_7 оплати за правову допомогу в сумі 8 000,00 грн.;
12)Платіжна інструкція від 30 серпня 2023 року про отримання ОСОБА_8 від ОСОБА_7 оплати за правову допомогу в сумі 3 500,00 грн..
В постанові Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц вказано, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
В постанові Об`єднаної палати Касаційного Господарського Суду Верховного суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 вказано, що у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, Велика Палата ВС у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) вказала, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у разі домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися із суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата ВС дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Тобто саме зацікавлена сторона має вчиняти певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.
Принцип змагальності сторін має свої втілення, зокрема, у наведених положеннях статті 137 ЦПК України, виходячи з яких зменшення внаслідок неспівмірності суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, через призму критеріїв, встановлених статтею 137 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, суд доходить висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді першої інстанції.
При зменшенні витрат на правову допомогу також враховує: 1) чи змінювалася правова позиція сторін у справі; 2) чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини.
Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Приймаючи до уваги те, що судом при ухваленні рішення 30 серпня 2023 року із відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 стягнуто матеріальну та моральну шкоду в розмірі 26,06 % від задоволених судом позовних вимог (3 948,51) грн, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви представника позивача адвоката Пишної Світлани Юрівни про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 26,06 % від задоволених судом позовних вимог, що становить в сумі 3 596,28 грн.
Отже, заява позивача про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 127, 133-134, 137, 141, 260, 268, 270, 273, 354 ЦПК України,
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Пишної Світлани Юріївни задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 596,28 грн.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення додаткового судового рішення.
Учасник справи, якому додаткове рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_5 . Місце проживання: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 .
Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_3 .
Відповідач 3: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Місце проживання: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_4 .
Суддя М. М. Бебешко