ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6824/23 Справа № 932/1472/23 Суддя у 1-й інстанції - Кудрявцева Т.О. Суддя у 2-й інстанції - Зайцева С. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 932/1472/23

Номер провадження 22-ц/803/6824/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Барильської А.П., Максюти Ж.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 травня 2023 року головуючого судді Кудрявцевої Т.О. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про стягнення аліментів на дітей,-

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2023 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову та до досягнення дітьми повноліття.

Позов мотивований тим, що з 11 серпня 2017 року вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у них народилися дві доньки. Батько дітей матеріальну допомогу на їх утримання не надає, в добровільному порядку це питання не вирішується, що зумовило її звернутись до суду.

Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 травня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову з 10 лютого 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. Допущено негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з нього аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову з 10 лютого 2023 року.

В обґрунтування доводів скарги зокрема зазначено, що судом не досліджено та не надано належної оцінки наявним в матеріалам справи доказам. Зазначено, що відповідач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 . 19 вересня 2022 року отримав поранення, що підтверджується відповідною довідкою про обставини травм поранення, контузії, каліцтва, яку додає. Внаслідок поранення втратив працездатність на 35 відсотків, з урахуванням стану здоров`я йому встановлена третя група інвалідності, що підтверджується відповідною довідкою МСЕК від 09 травня 2023 року, йому призначена тривала реабілітація до 2025 року, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації, яку додає. З урахуванням викладених обставин, відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу. Однак, він, як батько дітей усвідомлюючи свій обов`язок щодо утримання дітей, може сплачувати аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, зазначено, що наразі вирішується питання щодо його звільнення з військової служби, у зв`язку зі встановленням третьої групи інвалідності. З урахуванням стану його здоров`я, встановлення групи інвалідності, йому неможливо буде знайти роботу, у зв`язку з чим він не в змозі буде сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини доходу, що в свою чергу призведе до накопичення боргу та ускладнення його фінансового та морального стану. До того ж, зазначає, що помилково написав у суді першої інстанції заяву про погодження з позовними вимоги, оскільки був необізнаний щодо своїх процесуальних прав та обов`язків. Зазначає, що у зв`язку з тим, що він постійно відчуває біль та дискомфорт через стан здоров`я, проходе тривале лікування та реабілітацію, він був позбавлений можливості підготовити та надати докази до суду першої інстанції. Однак, на його думку, надані до суду апеляційної інстанції докази мають істотне та фундаментальне значення для правильного вирішення справи та встановлення істотних обставин справи.

Від позивача ОСОБА_2 до суду апеляційної інстанції надійшла заява, в якій остання просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким частково задовольнити її позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову 10 лютого 2023 року, зокрема зазначаючи, що на сьогоднішній день, вони з колишнім чоловіком дійшли повної згоди щодо утримання їх спільних дітей, тому, нею подається відповідна заява про визнання апеляційної скарги. Зазначено, що стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, призведе до надмірного фінансового тягаря, який відповідач після тяжкого поранення не зможе виконати.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи, що предметом даного позову є стягнення аліментів, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що 11 серпня 2017 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 11 серпня 2017 року, актовий запис № 468.

Від подружнього життя у сторін народилися дві дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом РАЦС Сіверського району управління РАЦС Краснодарського краю, РФ 23 січня 2018 року, актовий запис № 67, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого відділом виданого відділом РАЦС Сіверського району управління РАЦС Краснодарського краю, РФ 23 січня 2018 року, актовий запис № 66.

На даний час сторони проживають окремо, діти проживають разом з матір`ю, перебувають на її утриманні. В зв`язку з незадовільним матеріальним становищем позивач потребує матеріальної допомоги відповідача, який в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач просила стягнути аліменти на утримання неповнолітніх доньок в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 лютого 2023 року до досягнення дітьми повноліття, а відповідач, в свою чергу, у наданій суду заяві визнав позовні вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Таким чином, з огляду на те, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем та оскільки діти сторін проживають разом із позивачем, враховуючи вік та потреби дітей, рівність сторін щодо обов`язку утримувати дітей, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

Положеннями частини третьої статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Частиною першою статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частинами першою, другою статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

При визначені розміру аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, судом першої інстанції враховано, що діти сторін проживають разом з позивачем, вік та потреби дітей, рівність сторін щодо обов`язку утримання дітей, та те, що відповідач визнав позовні вимоги, про що надав відповідну заяву, яка міститься в матеріалах справи.

Звертаючись з апеляційною скаргою, відповідач зазначає, що судом першої інстанції не з`ясовано усі фактичні обставини справи, не враховано його стан здоров`я, у зв`язку з отриманням поранення при виконанні службових обов`язків, втрату працездатності на 35 %, встановлення йому 3 групи інвалідності та призначення тривалої реабілітації.

На підтвердження зазначених обставин скаржником долучено до апеляційної скарги копії: - довідки про обставини травм поранення, контузії, каліцтва від 06 жовтня 2022 року (а.с. 43), довідки військово-лікарської комісії від 17 березня 2023 року № 3539 (а.с. 44), - довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 071035 (а.с. 46), - довідки до акта огляду МСЕК серія 12 ААГ № 244572 від 09 травня 2023 року (а.с. 45), - індивідуальної програми реабілітації інваліда № 462 від 10 травня 2023 року (а.с.47-48).

Згідно із частинами 1, 3, 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V.v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

З урахуванням викладеного, перевіривши доводи скаржника, враховуючи заяву позивача ОСОБА_2 про визнання апеляційної скарги (а.с. 67-69), апеляційний суд приймає докази,які не були подані відповідачем до суду першої інстанції з причин ,що об`єктивно не залежали від нього.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення аліментів, однак стягуючи кошти на утримання неповнолітніх дітей у заявленому розмірі, суд зокрема виходив з визнання відповідачем позовних вимог, проте не було враховано обставин, викладених в ст.182 СК України ,а саме стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів .

Враховуючи встановлені обставини, стан здоров`я відповідача, встановлення йому втрати працездатності 35% та 3 групу інвалідності, з урахуванням заяви позивача про визнання апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Апеляційний суд звертає увагу, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України).

Беручи до уваги все вище встановлене в ході апеляційного розгляду справи, апеляційний суд дійшов до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги відповідача, тому у відповідності до вимог п.п. 1, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

З урахуванням вищевказаного, суд апеляційної інстанції вважає необхідним допустити до негайного виконання рішення про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей в межах суми платежу за один місяць.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 13 ст. 141 ЦПК України).

В порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача повинно бути стягнено на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.п. «в» п.4 ч.1 ст. 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки суд апеляційної інстанції скаргу відповідача задовольнив, враховуючи, що позивач за вимоги про стягнення аліментів, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, понесені відповідачем судові витрати, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1 610,40 грн (а.с. 58), підлягають компенсації за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 374,376,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 12 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дітей задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову з 10.02.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три ) грн 60 коп .

Компенсувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн 40 коп. за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: