Справа № 576/1884/23
Провадження № 2/576/316/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Сапона О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 01 квітня 2020 року між ТОВ „Манівео Швидка Фінансова Допомога та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №289918366, який підписано електронним підписом відповідача. Між ТОВ „ Манівео Швидка Фінансова Допомога та ТОВ „Таліон Плюс було укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно якого ТОВ „Манівео Швидка Фінансова Допомога передає ТОВ „Таліон Плюс належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників, в тому числі й до відповідача. 20.10.2022 року між ТОВ „Таліон Плюс та ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів також було укладено договір факторингу №20102022, згідно якого ТОВ „Таліон Плюс передає за плату ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників. Зокрема до відповідача набуло права грошової вимоги в сумі 34786,16 грн... За умовами кредитного договору відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором. Однак, в порушення умов вказаного кредитного договору відповідач належно не виконувала взятого на себе зобов`язання. Таким чином ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 34786,16 грн. (17522,60 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17263,56 грн. заборгованість за відсотками), які позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 29 червня 2023 року відкрито спрощене провадження у даній справі. Цього ж дня ухвала про відкриття провадження у справі була направлена учасникам справи. Крім того, відповідачу була направлена копія позовної заяви разом з доданими до неї документами. Також відповідачу був визначений п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позов.

17 липня 2023 року від представника відповідача адвоката Калініна С.К. надійшов відзив на позовну заяву, суть якого зводиться до того, що позовні вимоги є необгрунтованими та безпідставними, оскільки в наданому позивачем кредитному договорі відсутній підпис позичальника електронним одноразовим ідентифікатором, позивач не надав будь-яких відомостей, які б підтверджували укладення електронного договору, а також жодних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів по кредитному договору. Також позивачем не доведено факт відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ „Таліон Плюс і відповідно до ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів. В матеріалах справи відсутні первинні документи, які дозволяють перевірити факт отримання позивальником коштів у кредит і розмір спірної заборгованості, порядок її нарахування, а також підстави та порядок нарахування відсотків за користування кредитом. Заважує, що позивачем пропущено строк позовної давності, який слід рахувати з 02.05.2020 року, а позовна заява зареєстрована в суді 27.06.2023 року. Таким чином позивачем пропущений строк в 3 роки для звернення до суду, що є підставою для відмови в позові. Просить суд відмовити в задоволенні позову та стягнути з позивача 6000 грн. за надання професійної правничої допомоги.

21 липня 2023 року від представника позивача ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, де останній зазначає, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді, відповідач через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе та підтвердив умови отримання кредиту, після чого договір було підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який було надісланий на номер мобільного телефону вказаний позичальником при укладанні договору у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання такого кредитного договору. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови. Зауважує, що для укладення договору в електронному вигляді позичальником вносились дані шляхом заповнення відповідних форм на сайті товариства власноруч і самим відповідачем не заперечується укладення кредитного договору, а також не спростовується належними доказами факт отримання грошових коштів та розрахунок заборгованості, у разі непогодження з яким, має право замовити спеціальну експертизу для отримання відповідного висновку. Зазначає, що позивачем доведено факт укладання кредитного договору в електронній формі, обгрунтовано розмір заборгованості, загальний строк позовної давності не пропущений, оскільки починається з 20.10.2022 року (після підписання договору факторингу), адже лише з цього моменту позивач довідався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань. Водночас відповідачем не надані документи на підтвердження витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, тому вимоги відповідача про стягнення 6000 грн. витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

14 серпня 2023 року від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому останній зазначає, що позивачем на підтвердження перерахування відповідачу коштів по кредитному договору не надано належних доказів, а саме розрахункового документа або виписки з банківського рахунку, а також не доведено факт відступлення права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від первісного кредитора. Просить відмовити в позові та стягнути витрати на правничу допомогу.

17 серпня 2023 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, суть яких зводиться до того, що надані додаткові розрахунки заборгованості за кредитним договором складені первісними кредиторами, жодним чином не суперечать розрахункам заборгованості доданим до позовної заяви, а лише доповнюють та деталізують їх, а платіжне доручення про переказ коштів згідно кредитного договору №289918366 від 01.04.2020 підтверджує надання (перерахування) коштів відповідачу.

За таких обставин суд приходить до висновку про можливість вирішення справи за наявними матеріалами у відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом встановлено, що 01 квітня 2020 року між ТОВ „Манівео Швидка Фінансова Допомога та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №289918366, який підписано електронним підписом відповідача з одноразовим ідентифікатором.

28 листопада 2018 року між ТОВ „ Манівео Швидка Фінансова Допомога та ТОВ „Таліон Плюс було укладено договір факторингу №28/1118-01, згідно якого ТОВ „Манівео Швидка Фінансова Допомога передає ТОВ „ Таліон Плюс належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників, в тому числі й до відповідача, а 31 грудня 2020 року було укладено Додаткову угоду №26 до договору факторингу, який викладено у новій редакції.

20 жовтня 2022 року між ТОВ „Таліон Плюс та ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів також було укладено договір факторингу №20102022, згідно якого ТОВ „Таліон Плюс передає за плату ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів належні йому права вимоги, а останнє приймає права вимоги до боржників. Зокрема до відповідача набуло права грошової вимоги в сумі 34786,16 грн..

Відповідні копії договорів надані позивачем для приєднання до матеріалів справи, що спростовує твердження відповідача щодо недоведення факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором від первісного кредитора до ТОВ „Таліон Плюс і відповідно до ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів.

За умовами кредитного договору кредитодавець надав відповідачу кредит в сумі 18000 грн. строком на 30 днів від дати отримання кредиту, що підтверджується наданим позивачем відповідним платіжним дорученням №dba863ea-609f-43e5-a211-0ce74b67d0ef від 01.04.2020 року, на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, нараховані згідно п.1.3, п.1.4, п.1.5 договору кредиту зобов`язується вчасно повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом в порядку, визначеному договором.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (далі - Закон) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством . Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» передбачено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до ст. 7 Закону оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії. Копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст. 14 Закону електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу. Використання електронного документа у цивільних відносинах здійснюється згідно із загальними вимогами вчинення правочинів, встановлених цивільним законодавством.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 3 ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Позивач на обґрунтування своїх доводів надав суду завірену копію Кредитного договору з додатком до нього від 01.04.2020 підписаного сторонами за допомогою електронного цифрового підпису (а.с. 5,6).

Відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 34786,16 грн. (17522,60 грн. заборгованість за основною сумою боргу, 17263,56 грн. заборгованість за відсотками), що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості, як самого позивача, так і первісних кредиторів ТОВ „ Манівео Швидка Фінансова Допомога та ТОВ „Таліон Плюс, з яких вбачається, що останній платіж, серед інших, за кредитними договором відповідачем був здійснений 04.08.2020 року в сумі 200 грн., що вочевидь підтверджує лише факт отримання відповідачем коштів у кредит та наявності заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 611 ЦК України встановлено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 порушила взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

В той жде час, ст. 256 ЦК України визначено поняття позовної давності строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до укладеного між сторонами договору позики, кредитні кошти було отримано відповідачем строком на 30 днів, тобто вона повинна повернути позивачу борг в строк до 02 травня 2020 року. В той же час, відповідачем зроблено останній платіж по кредитному договору 04 серпня 2020 року. Таким чином, початком строку перебігу позовної давності є 05 серпня 2020 року. З позовом про захист свого порушеного права позивач звернувся до суду 27 червня 2023 року, а тому позивачем подано позов вчасно, до спливу строків позовної давності.

За ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1), які з огляду на задоволення позову в повному обсязі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме 2684 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 128, 141, 178, 274-279, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів, розташованого по вул. Симона Петлюри, 30 в м. Києві, , заборгованість за кредитним договором на загальну суму 34786,16 грн..

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів 2684 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Глухівського міськрайонного суду О.В.Сапон