КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/9850/2023
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 755/2258/22

18 вересня 2023року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» адвоката Кравченко Ольги Петрівни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року та на додаткове рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року, ухвалені під головуванням судді Галагана В.І., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро- реконструкція» звернулось до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в будинку АДРЕСА_1 здійснюється ТОВ «Євро-Реконструкція». Споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у квартирі АДРЕСА_2 є відповідачі.

Зазначає, що договір про надання послуг, який був передбачений чинними нормативними актами на момент виникнення заборгованості між позивачем та відповідачами не укладався, а також сторонами не було підписано заяву- приєднання до умов індивідуального типового договору споживачами послуг до ТОВ «Євро- Реконструкція», проте, відповідачі користувались послугами, які їм були надані у зв`язку з чим, на думку позивача, у відповідачів виник обов`язок зі сплати фактично спожитих ними послуг.

Вказує на те, що відповідачі з жовтня 2014 року своєчасно не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та з липня 2014 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого у них утворилась заборгованість станом на 01.01.2022 року в розмірі 70 324,51 грн., з яких заборгованість з централізованого опалення становить 26 076,49 грн., заборгованість зі сплати послуг за гаряче водопостачання в розмірі 44 248,02 грн.

Також позивач вважає, що відповідно до ст.625 ЦК України, наявні підстави для стягнення з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат.

З огляду на вище викладене, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 70 324, 51 грн., інфляційні витрати у розмірі 16 894,92 грн. та 3% річних у розмірі 6 527, 22 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 квітня 2022 року у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги в частині вимог до ОСОБА_3 відмовлено відповідно до вимог п.6 ч.1 ст. 186 ЦПК України, з огляду на те, що він помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до подачі вказаного позову до суду.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Кимєва від 07 червня 2022 року позовні вимоги по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення та гарячої води з урахуванням інфляції та 3 % річних у розмірі 93 746,65 (дев`яносто три тисячі сімсот сорок шість гривень 65 копійок) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» судовий збір у розмірі 1 240,50 грн.

Стягнути з, ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» судовий збір у розмірі 1 240,50 грн.

08 березня 2023 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 07 червня 2022 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 23 березня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 755/2258/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги - задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення по справі № 755/2258/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі № 755/2258/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги - задоволено.

Скасовано заочне рішення від 07.06.2022 року по справі № 755/2258/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги.

04 квітня 2013 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Дяченко Едуард Володимирович подав до суду відзив на позовну заяву в якому просив в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги відмовити в повному обсязі.

Зазначав, що відповідач ОСОБА_1 є одним із співвласників квартири АДРЕСА_2 та зареєстрований за вказаною адресою з 26.05.2005 року. Проте, з 2011 року він за вказаною адресою фактично не проживає, що підтверджується актом про проживання від 02.03.2023 року, складеного ТОВ " Управляюча компанія з обслуговування житлового фонду " Ліски-М". Відповідач разом з дружиною ОСОБА_4 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_3 , його дружина зареєстрована за вказаною адресою та саме за вказаною адресою відповідач щомісяця здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги і заборгованості у нього немає.

Що стосується вимог позивача про стягнення заборгованості за послуги з гарячого водопостачання та централізованого опалення, то позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з вказаними вимогами, так як з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість по оплаті послуг з централізованого опалення виникла за період з жовтня 2014 року по 01 січня 2022 року у розмірі 26 076,49 грн., а заборгованість по оплаті послуг з постачання гарячої води виникла за період з липня 2014 року по 01 січня 2022 року в розмірі 44 248,02 грн., інфляційні втрати та 3 % річних також нараховані позивачем за вказані періоди, а з позовом до суду ТОВ " Євро-Реконструкція" звернулось 10 лютого 2022 року, тобто, поза межами трирічного строку позовної давності.

Посилається також на те, що відповідно до вимог Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби ( COVID-19)" на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням коронавірусної хвороби ( COVID-19) та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки ( штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. З викладеного вбачається, що штрафні санкції за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги не нараховуються в силі імперативної вказівки закону.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги- задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 37 456,93 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 7 116,65 грн., 3% річних у розмірі 3 276,00 грн., а всього на загальну суму 47 849 (сорок сім тисяч вісімсот сорок дев`ять) гривень 58 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» судовий збір у розмірі 633,17 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція судовий збір у розмірі 633,17 грн.

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02 травня 2023 року заяву представника відповідача Дяченка Едуарда Володимировича про розподіл судових витрат на правничу допомогу, яка подана в межах цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги, - задоволено.

Доповнено рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року у цивільній справі № 755/2258/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за надані послуги.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з такими рішеннями суду першої інстанції, 05 травня 2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» адвокат Кравченко Ольга Петрівна подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 27 квітня 2023 року та додаткове рішення від 2 травня 2023 року по справі № 755/2258/22 скасувати і ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог позивача частково, з урахуванням заявленої відповідачем заяви про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності до заявлених позовних вимог за період з липня 2014 року по лютий 2017 року та відмовити відповідачу у задоволенні поданої до суду заяви про стягнення з позивача на користь відповідача понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000, 00 грн.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення та додаткове рішення суду першої інстанції прийняті судом з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Посилається на те, що у рішенні суду першої інстанції зазначено, що відповідачем ОСОБА_1 до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до доводів якого відповідач заявив клопотання про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності.

Вказує на те, що позивач не отримував копію відзиву на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заявив про застосування до спірних відносин загальний строк позовної давності, тобто, позивач був позбавлений процесуальної можливості здійснювати свої процесуальні права для захисту своїх інтересів шляхом подання до суду відповіді на відзив.

Зазначає, що з 12 березня 2020 року строк позовної давності був продовжений на час дії карантину, тобто, пропущеною може бути позовна давність щодо заборгованості, яка виникла до 12 березня 2017 року.

Вказує на те, що, так як з 12 березня 2017 року строк позовної давності продовжений, то заборгованість відповідачів по спожитим житлово-комунальним послугам у період з березня 2017 року по 1 січня 2022 року нарахована в межах строку позовної давності, а тому подана відповідачем заява про застосування судом наслідків спливу строку позовної давності може бути застосована судом лише до частини заявлених позивачем позовних вимог про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення у період з жовтня 2014 року по лютий 2017 року, за надані послуги з гарячого водопостачання у період з липня 2014 року по лютий 2017 року.

Вважає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив позивачу у стягненні в солідарному порядку з відповідачів нарахованої заборгованості за надані послуги, втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у період з лютого 2017 року по лютий 2019 року.

Зазначає також, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання, а тому з них на користь позивача стягуються заявлені 3% річних та інфляційні втрати відповідно до вимог ч.2 ст. 625 ЦК України.

Посилається також на те, що на території України з 12 березня 2020 року дійсно було запроваджено карантин, на період дії якого Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19» (№530-1X від 17 березня 2020 року) заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Проте, відповідно до приписів п.п.4 п. 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби(COVID-19)», вони стосуються заборони нарахування саме неустойки (шрафу та пені), як одного із способів забезпечення виконання грошового зобов`язання (ст.ст.549-552ЦК України). При цьому така заборона не стосується нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних витрат, які передбачені ч.2 ст. 625 ЦПК України, які не є неустойкою, а є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, яка має компенсаційний характер.

Також апелянт не погоджується з додатковим рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зазначає, що відповідно до акту приймання- передачі виконаних робіт, підписаного адвокатом Дяченко Е.В. та відповідачем ОСОБА_1 28 квітня 2023 року, надані адвокатом послуги були оплачені відповідачем вже після прийняття рішення, що свідчить про те, що розмір витрат формувався з урахуванням вже прийнятого судом рішення по справі.

Вказує на те, що подані представником відповідача процесуальні документи не містять великої кількості інформації, а лише по факту містять заяву про застосуванням судом наслідків спливу строку позовної давності, а тому заявлена адвокатом вартість їх написання є неспівмірною зі складністю виготовленого адвокатом процесуального документу, а також не відповідає критеріям розумності та справедливості.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачамине подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 - частка у власності кожного- 50/300, ще одним співвласником вказаної квартири є ОСОБА_3 ( його частка- 50/300), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Співвласник квартири ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідачі зареєстровані у вказаній квартирі та отримують послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

ТОВ «Євро-Реконструкція» є постачальником теплової енергії та гарячої води в будинку АДРЕСА_1 на підставі ліцензії №198 від 01.06.2012 року, виданої ТОВ «Євро-Реконструкція» на підставі рішення Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 01 червня 2012 року № 198 (переоформлено рішенням від 21 червня 2016 року № 1159), ліцензія видана на вид господарської діяльності - постачання теплової енергії, основними видами господарської діяльності товариства, серед іншого, є виробництво, транспортування та постачання теплової енергії споживачам; надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої види.

23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№103 (4503)) ТОВ «Євро-Реконструкція» було розміщено відповідне повідомлення з пропозицією укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» від 06 серпня 2014 року (№111 (4511)).

Судом встановлено, що договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачами не укладався. Проте, ТОВ «Євро-Реконструкція» надавало споживачам відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання гарячої води, а відповідачі споживали послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, користувалися ними, а тому відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц та від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17, є споживачами житлово-комунальних послуг, якщо вони фактично користувалися ними та зобов`язані сплатити за такі послуги незалежно від того, чи укладено договір з постачальником таких послуг, чи ні. Сам факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг не може слугувати підставою для звільнення споживачів від оплати послуг, які вони фактично отримали та якими користувалися у повному обсязі.

Згідно з наданими позивачем розрахунками, заборгованість по платі наданих житлово-комунальних послуг за період з жовтня 2014 року по грудень 2021 рокуза адресою: квартира АДРЕСА_2 складає 26 076,49 грн - за послуги з централізованого опалення та 44 248,02 грн - за послуги з постачання гарячої води.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Євро-Реконструкція», стягуючи солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у розмірі 37 456,93 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 7 116,65 грн., 3% річних у розмірі 3 276,00 грн., а всього на загальну суму 47 849 (сорок сім тисяч вісімсот сорок дев`ять) гривень 58 копійок, суд першої інстанції посилався на те, що аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, приймаючи до уваги заяву відповідача про застосування загального строку позовної давності до вимог позивача, враховуючи, що предмет спору становить суму заборгованості, нараховану за період з жовтня 2014 року за отримані послуги з постачання централізованого опалення та з липня 2014 року - за постачання гарячої води, в той час як позивач звернувся з позовом до суду лише 10.02.2022 року (а.с. 1), а також, приймаючи до уваги, що позивачем не заявлено клопотання про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності, із зазначенням причини поважності його пропуску, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов ТОВ «Євро-Реконструкція» підлягає частковомузадоволенню, з урахуванням правил загальної позовної давності, про яку заявлено відповідачем, та присуджує до солідарного стягнення з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 нараховану позивачем станом на 01.01.2022 року заборгованість в межах періоду з лютого 2019 року по грудень 2021 року (включно) за послугу з централізованого опалення - 14 851,06 грн., за послугу з постачання гарячої води - 22 605,87 грн., втрати від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі - 7 116,65 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 3 276,00 грн.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні хододною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку встановленому законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV (редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин), ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтями 7, 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов`язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до ст.ст.19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли з приводу несплати відповідачами наданих позивачем послуг з централізованого опалення за період з жовтня 2014 року по грудень2021 року, а за послуги з постачання гарячої води за період з липня 2014 року по грудень 2021 року.

Звертаючись до суду першої інстанції з відзивом на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 просив суд застосувати до спірних правовідносин строк позовної давності.

Застосовуючи строк позовної давності та, відмовляючи у стягненні з відповідачів на користь позивача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 2014 року по 2019 рік, суд першої інстанції посилався на те, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки з позовом ТОВ «Євро-Реконструкція» звернулось до суду у лютому 20221 року, тобто з пропуском трирічного строку.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Згідно зі ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Відповідно до п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно з постанововою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID- 19, спричиненої корона вірусом SARS-CоV-2» на всій території України встановлено карантин з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року, дія якого постановами Кабінету Міністрів України продовжувалась.

З урахуванням п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та часу введення в Україні карантину у межах позовної давності знаходиться період з березня 2017 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що до вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2014 року по березень 2017 року, та за послуги з постачання гарячої води за період з липня 2014 року по березень 2017 року має бути застосовано наслідки пропуску строку позовної давності.

ТОВ «Євро-Реконструкція» здійснює постачання теплової енергії до вказаного багатоквартирного житлового будинку, що підтверджується актами включення /відключення централізованого опалення у будинку. Дані акти підтверджують початок та кінець опалювальних сезонів за період.

Оскільки відповідачі є споживачамипослуг, які надаються позивачем, то з них на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» підлягає стягненню заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з березня 2017 року по грудень 2021 року за послуги з централізованого опалення у розмірі 20 647,57 грн.; за послуги з постачання гарячої води - 34 294,92 грн.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи проти вимог позивача, відповідачамине надано власного розрахунку заборгованості та не спростовано розрахунок заборгованості, наданий позивачем.

Відповідачами не надано доказів того, що ТОВ «Євро-Реконструкція» вказані послуги надавались з перервою, не надавались або надавались неякісно, що могло б бути підставою для здійснення перерахунку розміру плати за надані послуги.

Посилання відповідача ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву на те, що він фактично з 2011 року проживає за іншою адресою, колегія суддів відхиляє, оскільки зміна місця проживання відповідача не звільняє його від обов`язку утримувати належне йому майно. Відповідачем не надано суду доказів того, що він звертався до позивача з заявами, в яких повідомляв про факт свого не проживання у вказаній квартирі у спірний період.

Окрім основної суми боргу, позивач також просив суд стягнути з відповідачів на його користь інфляційні витрати та 3% річних відповідно до вимог 2 ст.625 ЦК України за період простроченнявиконання ними грошового зобов`язання.

Задовольняючи частково позовні вимоги в зазначеній частині, суд першої інстанції помилково взяв за основу період з лютого 2019 року по грудень 2021 року, а тому колегія суддів не погоджується зі здійсненими судом першої інстанції розрахунками вказаних компенсаційних сум.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що колегія суддів прийшла до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з березня 2017 року по грудень 2021 року за послуги з централізованого опалення у розмірі 20 647,57 грн.; за послуги з постачання гарячої води - 34 294,92 грн., то відповідно, з відповідачів на користь ТОВ «Євро-Реконструкція» підлягають стягненню за вказаний період построчення виконання грошового зобов`язання 3% річних в розмірі 3 942,80грн. та інфляційні втрати в розмірі 8 710,52 грн.

Аналізуючи зазначене в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та наявність правих підстав для скасування рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 27 квітня 2023 року та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з березня 2017 року по грудень 2021 року за послуги з централізованого опалення у розмірі 20 647,57 грн.; за послуги з постачання гарячої води - 34 294,92 грн. , 3% річних в розмірі 3 942,80 грн. та інфляційних втрат в розмірі 8 710,52 грн.

Що стосується доводів апеляційної скарги на додаткове рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 02 травня 2013 року, то колегія суддів виходить з наступного.

У травні 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Дяченко Едуард Володимирович звернувся до суду першої інстанції з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування судових витрат, в якій просив суд стягнути з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 20 000,00 грн. понесених ним витрат на правничу допомогу. На підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу надав до суду першої інстанції договір про надання правової допомоги від 20 лютого 2023 року, детальний опис робіт, акт приймання - передачі виконаних робіт, прибутковий касовий ордер № 1 від 28 квітня 2023 року.

Відповідно до умов зазначеного договору сторони погодили, що адвокат зобов`язується здійснювати захист, представництво, надавати інші види правової правничої допомоги) допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової (правничої) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. (п. 1.)

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2023 року. (п. 2)

Відповідно до п. 3 зазначеного договору сторони погодили, що правова допомога надається клієнту під час розгляду справи № 755/2258/22 у Дніпровському районному суді міста Києва, щодо подання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07.06.2022 у справі № 755/2258/22, а у разі скасування заочного рішення, подання відзиву на позовну заяву у справі № 755/2258/22

Згідно з п. 4 зазначеного договору сторони погодили, що правова (правнича) допомога полягає в: зборі, правовому аналізі інформації, документів та матеріалів, що стосуються розгляду справи № 755/2258/22; наданні усних та письмових консультацій, роз`яснень щодо правових питань, які виникають в ході розгляду судової справи № 755/2258/22; підготовленні заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Киева від 07.06.2022 у справі № 755/2258/22, відзиву на позовну заяву, клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а також інших процесуальних документів, заяв з процесуальних питань, необхідних для представництва інтересів клієнта під час розгляду судової справи № 755/2258/22; виконанні окремих доручень Клієнта, пов`язаних із розглядом судової справи № 755/2258/22; підготовленні та направленні адвокатських запитів, що стосуються розгляду судової справи № 2258/22; підготовленні та направленні заяви про зупинення виконавчого провадження N°71064496, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Сіщуком В.В у зв`язку з примусовим виконанням виконавчого листа № 55/2258/22, виданого 26.12.2022 Дніпровським районним судом міста Києва.

Також сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за представництво адвокатом інтересів клієнта під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.06.2022 у справі № 755/2258/22 складає 20 000,00 грн (двадцять тисяч) гривень. Гонорар сплачується в день підписання акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правової допомоги №1 від 20.02.2023 року.

Адвокат, окрім гонорару, додатково стягує з клієнта кошти, необхідні для покриття витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються Адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо). Перед тим, як понести фактичні витрати, адвокат повідомляє про це клієнта і отримує його згоду на погашення таких витрат.

Право Адвоката на отримання гонорару не залежить від результату виконання доручення.

Гонорар Адвокату виплачується в повному обсязі, незалежно від того, на кого і в якому розмірі суд покладе понесені клієнтом як учасником справи судові витрати. (п. 16-18 зазначеного договору)

28 квітня 2023 року між сторонами було підписано детальний опис робіт виконаних адвокатом за договором про надання правової допомоги № 1 від 20 лютого 2023 року відповідно до якого адвокатом було надано наступні послуги:

20.02.2023 року підготовка та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

21.02.2023 року ознайомлення з матеріалами справи № 755/2258/22 у приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва

Детальний аналіз та вивчення: заяви про відкриття виконавчого провадження; виконавчого листа Дніпровського районного суду міста Києва 26.12.2022; постанови про відкриття виконавчого провадження № 71064496 від 16.02.2023; постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 16.02.2023; постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 16.02.2023.

Детальний аналіз та вивчення матеріалів позовної заяви у справі № 755/2258/22, додатків до позовної заяви та матеріалів, наданих клієнтом. Детальний аналіз та вивчення судової практики щодо відповідних правовідносин.

28 лютого 2023 року підготовка та направлення адвокатського запиту до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Сіщука Володимира Васильовича; заяви про зупинення виконавчого провадження № 71064496.

03 березня 2023 року написання заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.06.2022 у справі № 755/2258/22 та підготовка додатків до неї для суду та сторін у справі.

23 березня 2023 року участь у судовому засіданні у справі № 755/2258/22 під час розгляду заяви про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07.06.2022 у справі № 755/2258/22.

29 березня 2023 року написання відзиву на позовну заяву у справі № 755/2258/22 та підготовка додатків до нього для суду та сторін у справі.

28 квітня 2023 року підготовка детального опису робіт (наданих послуг) виконаних за Договором про надання правової допомоги № 1 від 20.02.2023.

Підготовка Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за Договором про надання правової допомоги No1 від 20.02.2023.

Підготовка клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи № 755/2258/22 та додатків до нього для суду та сторін у справі.

Підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 755/2258/22 та додатків до неї для суду та сторін у справі.

Також 28 квітня 2023 року між сторонами було підписано акт приймання- передаяі виконаних робіт.

28 квітня 2023 року ОСОБА_1 сплатив на користь адвоката Дяченко Едуарда Володомировича 20 000,00 грн. на підставі договору про надання правової допомоги № 7 віцд 20 лютого 2023 року, що підтверджується копією прибуткового касового ордера № 1.

Задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, стягуючи з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок, суд першої інстанції посилався на те, що витрати у розмірі 20 000,00 грн. є співмірними зі складністю справи та пропорційними задоволеним позовним вимог.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги - частина 3 статті 137 ЦПК України.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги, та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналізуючи подані представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Дяченко Едуардом Володимировичемдокази на підтвердженняпонесених відповідачем витрат на правову допомогу, заперечення позивача та з урахуванням того, що за результатами перегляду справи в суді апеляційної інстанції позовну заяву було задоволено частково (на 72%), суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що з позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро- Реконструкція» на користь відповідача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 5 600,00 грн., а тому додаткове рішення суду підлягає скасуванню .

Згідно з ч.ч.1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 грн. При подачі апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 721,50грн. За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу було задоволено частково, рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалене нове судове рішення про частковезадоволення позовних вимог (на 72%). З огляду на зазначене, з кожного з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі ( 2481,00 + 3721,50) х72%= 6 202,50 грн. : 2 = 3101, 25 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 625, 256, 127, 258 ЦК України, ст.ст. 1, 7, 8, 9, 19, 20, 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,ст. ст. 81, 137, 141, 263, 367, 368, 369, 376, 381-383 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» адвоката Кравченко Ольги Петрівни задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 квітня 2023 року та додаткове рішення Дніпровського районного суду м.Кижєва від 02 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» задовольнити частково.

Стягнути з солідарно з ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Євро-Реконструкція" ( ) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з березня 2017 року по грудень 2021 року за послуги з централізованого опалення у розмірі 20 647,57 грн.; за послуги з постачання гарячої води - 34 294,92 грн. , 3% річних в розмірі 3 942,80 грн. та інфляційні втрати в розмірі 8 710,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( проживає за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " Євро-Реконструкція" ( ) витрати по сплаті судового збору по 3101, 25 грн. з кожного.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " Євро-Реконструкція" ( ) на користь ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) та витрати на правничу допомогу в сумі 560,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: