РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м.Рівне Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді - Ковальова І.М.

при секретарі - Фурдись В.О.

з участю заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту,-

в с т а н о в и в:

Заявниця звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з заявою про встановлення факту, заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 заяву повністю підтримала, просить суд її задоволити з підстав, викладених у заяві та встановити факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є мамою ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до Здолбунівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 3 огляду на те, що мама заявниці ОСОБА_1 померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше своєї мами ОСОБА_4 (дошлюбне ОСОБА_4), померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_4 за правом представлення її мами, - ОСОБА_1 , доньки спадкодавиці.

Такими ж спадкоємцями за правом представлення нашої мами є її брати: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не претендують на спадщину.

Під час оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку, на майно ОСОБА_4 , заявниці ОСОБА_1 державним нотаріусом Здолбунівської нотаріальної контори роз?яснено, що розбіжності записів в витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження її мами ОСОБА_1 (після шлюбу ОСОБА_1 ) відомості про її маму вказані ОСОБА_4 , однак у витязі з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_4 , її дошлюбне прізвище вказане - ОСОБА_4 , що унеможливлює нотаріусу встановити родинні стосунки між нами.

Відповідні розбіжності, які зазначені мною вище, позбавляють заявницю права на оформлення спадщини внаслідок смерті її бабусі, ОСОБА_4 та є підставою звернення до суду з відповідною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В судове засідання заінтересовані особи не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, підтверджують факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є мамою ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази, суд прийшов до наступного висновку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 "Проніна проти України § 23).

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Судом встановлено, що заявниця по справі народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Дана обставина підтверджується дослідженою в судовому засіданні кс.копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 26 червня 2020 року повторно Рівненський міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Рівне), з якого вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт Квасилів Рівненського району Рівненської області, про що зроблено запис №16. Батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 10 лютого 2012 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_10 уклали шлюб 15 вересня 2007 року, про що зроблено запис №1713. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_10 , дружини - ОСОБА_1 .

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 1 від 05 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , в графі мати вказана ОСОБА_4 , відомості про батька відсутні, про що свідчить актовий запис № 6.

Відповідно до дослідженої в судовому засіданні кс.копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 12 березня 2019 року Виконавчим комітетом Богдашівської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області вбачається, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено запис №6.

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 8 від 05 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_12 та ОСОБА_4 уклали шлюб, про що свідчить актовий запис № 114 від 30 серпня 1968 року.

З дослідженої в судовому засіданні кс.копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого 24 червня 2021 року Здолбунівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено запис №171.

Фактично, у вищезазначених письмових доказах було встановлено невідповідність у написанні прізвища бабусі заявниці, а саме « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_4 ».

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по-батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови ПленумуВерховного Суду України №5 від 31.03.1995 року Про встановлення фактів, що мають юридичне значення при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) «У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, а тому вона підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 263, 264, 265, 268, 273, 293, 315, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є мамою ОСОБА_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5

Заінтересована особа-1: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6

Заінтересована особа-2: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов