Ухвала

13 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 401/4143/15-ц

провадження № 61-4054св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,

Сердюка В. В.,

позивач - ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_2 ,

відповідач - ОСОБА_3 ,

розглянувши у попередньому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2020 року в складі судді Гармаш Т. І. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 січня 2021 року в складі колегії суддів: Чельник О. І., Єгорової С. М., Черненка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_1 , про визнання права власності на 1/2 частину будинку, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 19 серпня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що право власності на спірний будинок як об`єкт права власності зареєстровано за ОСОБА_4 після розірвання шлюбу (після 16 грудня 1991 року), тому спільним майном подружжя на час розірвання шлюбу вважається об`єкт незавершеного будівництва на АДРЕСА_1 , тобто вартість будівельних робіт та матеріалів, які були використані під час будівництва.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 19 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, скасовано рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2020 року та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що спірне домоволодіння збудоване у період шлюбу, тому цілий будинок разом з надвірними будівлями на АДРЕСА_1 як об`єкт нерухомого майна відноситься до спільного сумісного майна подружжя. Реєстрація права власності на спірне домоволодіння лише за ОСОБА_4 не свідчить про те, що вказане майно не є спільним сумісним майном подружжя, оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно лише за одним із співвласників спільної сумісної власності не змінює правового статусу цього майна. Звернувшись з позовом 15 жовтня 2015 року, ОСОБА_2 пропустила позовну давність. ОСОБА_2 в строк, передбачений

статтею 29 Кодексу про шлюб та сім`ю України, з позовними вимогами до суду про поділ спільного сумісного майна подружжя не зверталася. Вселившись 15 квітня 2003 року до спірного будинку за згодою

ОСОБА_3 як власника цього майна, ОСОБА_2 не могла не знати про нового власника житла та підстави виникнення права власності у відповідача. ОСОБА_2 не надала належних та допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що з часу, коли вона повинна була дізнатися про порушення її прав (коли виникло право на позов), існували обставини, які перешкоджали б їй з поважних причин у доступі до правосуддя у визначений законом строк.

10 березня 2021 року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_5 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 січня 2021 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд касаційної інстанції скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 січня 2021 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 січня

2021 року.

Справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2022 року касаційне провадження у справі зупинено до вирішення питання про залучення до участі у справі правонаступника ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2023 року поновлено провадження у справі та залучено до участі у справі ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2

17 серпня 2023 року ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду заяву про відмову від касаційної скарги.

ОСОБА_1 підтвердила відмову від касаційної скарги та зазначила, що їй зрозумілі наслідки закриття касаційного провадження, передбачені частиною п`ятою статті 398 ЦПК України, про що свідчить телефонограма від 07 вересня 2022 року.

Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 398 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

У разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається (частина п`ята статті 398 ЦПК України).

Наслідки прийняття судом відмови від касаційної скарги, передбачені зазначеною вище нормою, ОСОБА_1 відомі.

Враховуючи, що заява про відмову від касаційної скарги подана до закінчення касаційного провадження та відсутні підстави, передбачені частиною п`ятою статті 206 ЦПК України, вказана заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а касаційне провадження - закриттю.

Керуючись статтею 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від касаційної скарги на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 19 серпня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду

від 19 січня 2021 року задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від касаційної скарги на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області

від 19 серпня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду

від 19 січня 2021 року.

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2 на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 серпня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 січня

2021 року в справі № 401/4143/15 за позовом ОСОБА_1 , яка є правонаступником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину будинку, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. В. Сердюк