Ухвала

15 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 545/4264/21

провадження № 61-13367ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості на постанову Полтавського апеляційного суду від 17 травня 2023 року у цивільній справі за позовом Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року Полтавський обласний центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просив стягнути на свою користь кошти, які були отримані відповідачем як допомога по безробіттю, у розмірі 16 045, 47 грн.

Заочним рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від

22 квітня 2022 року позовні вимоги Полтавського обласного центру зайнятості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Полтавського обласного центру зайнятості грошові кошти у розмірі 16 045, 47 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 16 листопада 2022 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішенняПолтавського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2022 року залишено без задоволення.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 17 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2022 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Полтавського обласного центру зайнятості. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій 06 вересня 2023 року, Полтавський обласний центр зайнятості просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від

17 травня 2023 року та залишити в силі заочне рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 22 квітня 2022 року, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Полтавський обласний центр зайнятостіпросить поновити строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 17 травня

2023 року, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення було отримано лише 07 серпня 2023 року.

Оскільки причина пропуску процесуального строку є поважною, строк на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 ЦПК України підлягає поновленню.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно зі статтею 129 Конституції України та статтями 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частина четверта статті 10 ЦПК України), умови прийнятності касаційної скарги відповідно до норм національного законодавства можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Касаційний перегляд справи вважається екстраординарним.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності й визначеності у цивільних правовідносинах.

Повноваження суду касаційної інстанції не можуть використовуватися для здійснення нового судового розгляду справи та переоцінки доказів.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України передбачено, що

у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою,

яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Ціна позову у цій справі становить 16 045, 47 грн, тобто суму, яка станом на

01 січня 2023 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн х 100 = 268 400 грн).

З урахуванням наведеного, справа, на судове рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних.

Норми процесуального закону, якими врегульовано процедуру доступу до суду касаційної інстанції, слід визнати такими, що відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.

У касаційній скарзі Полтавський обласний центр зайнятості зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа має виняткове значення для заявника та становить значний суспільний інтерес.

Верховний Суд, взявши до уваги ціну й предмет позову, встановлені судом апеляційної інстанції обставини і надану оцінку заявленим позовним вимогам, а також оцінивши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником аргументи не свідчать про наявність підстав для перегляду у касаційному порядку судового рішення у цій малозначній справі.

Незгода заявника із висновком суду апеляційної інстанції не свідчить профундаментальне значення вирішених у цій справі питань для формування єдиної правозастосовчої практики. Також заявником не доведено, щоця справа має виняткове значення для нього та становить значний суспільний інтерес.

Отже, випадків, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, у цій справі Верховним Судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскількиПолтавський обласний центр зайнятості подав касаційну скаргу на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною другою статті 390, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання Полтавського обласного центру зайнятості про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задовольнити.

Поновити Полтавському обласному центру зайнятості строк на касаційне оскарження постанови Полтавського апеляційного суду від 17 травня

2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Полтавського обласного центру зайнятості на постанову Полтавського апеляційного суду від 17 травня 2023 року у цивільній справі за позовом Полтавського обласного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович