Ухвала

13 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 760/10717/22

провадження № 61-12720ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Солом`янський відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року представник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , засобами електронного поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року в указаній справі.

Касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначає, що в касаційній скарзі повинно бути зазначено підстави касаційного оскарження, визначені в частині другій статті 389 ЦПК України.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки на його переконання відсутній висновок Верховного Суду щодо порядку встановлення належності Свідоцтва про народження певній особі.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній правовий висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Доводи касаційної скарги не містять посилань на те, яку норму права неправильно застосував суд апеляційної інстанції, а правовий висновок Верховного Суду щодо застосування цієї норми права відсутній, як того вимагає пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

Отже, заявник не в повній мірі виконав вимоги пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки посилаючись на відсутність правового висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, не вказує, з застосуванням судом апеляційної інстанції яких норм права він не погоджується. Суд в порядку здійснення передбачених статтею 409 ЦПК України повноважень зобов`язаний надавати оцінку діям апеляційного суду щодо застосування норми права у спірних правовідносинах на предмет відповідності чинній правозастосовній практиці саме цієї норми (норм) у подібних правовідносинах. В свою чергу суд позбавлений процесуальної можливості поза волею заявника доповнювати підстави касаційного оскарження необхідними елементами, водночас зобов`язаний в контексті статті 400 ЦПК України переглянути судові рішення в межах доводів касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного оскарження.

Для усунення вказаного недоліку заявнику слід надати до суду нову редакцію касаційної скарги та її копій відповідно до кількості учасників справи з врахуванням вимог цієї ухвали щодо повноти зазначення підстав касаційного оскарження та їх нормативно-правового обґрунтування.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та в контексті вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 постанову Київського апеляційного суду від 22 червня 2023 року залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров