Провадження № 2/761/1492/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Саадулаєва А.І.,

за участі секретаря: Фурман А.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом.

Предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 33699,90 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 30.09.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі розпорядження № 01-08-740 від 05.07.2023 року щодо повторного автоматизованого розподілу справи № 761/32598/21 за підписом керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О., протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Саадулаєву А.І.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2023 року призначено судове засідання. Витребувано докази у Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації».

31.07.2023 року до суду з Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшли витребувані докази та квитанцію на оплату за надання інформації у розмірі 175,60 грн.

В судове засідання, яке відбулось 05.09.2023 року, представник позивача не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про стягнення судових витрат та розгляд справи без його участі, в якому він повідомив, що відповідачем сплачено заборгованість за надані послуги.

В судове засідання, яке відбулось 05.09.2023 року, відповідач не з`явився, про місце, дату та час розгляд справи повідомлявся належним чином.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, на відміну від раніше чинної конституційної норми про те, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Проте поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу зазначеної Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами, у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самі сторони врегулювали спірні питання. Вказана позиція відображена у постанові ВС у справі №404/251/17 від 03.05.2018 та у постанові ВС у справі № 638/3792/20 від 20.09.2021.

В судовому засіданні встановлено, що предметом позову є стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 33699,90 грн. Одночасно в судовому засіданні встановлено, що відповідач заборгованість сплатив, а тому в подальшому в позовних вимогах відсутній предмет спору між позивачем та відповідачем, у зв`язку із чим, провадження у справі підлягає закриттю.

Тому, з врахуванням викладеного, наявні підстави передбачені п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України для закриття провадження по справі.

Щодо стягнення судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Можливість часткового повернення судового збору передбачена ч.1 ст.142 ЦПК України, згідно якої у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Також, згідно ч.3 цієї ж статті, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

У зв`язку з цим, суд вбачає підстави для закриття провадження у справі внаслідок задоволення вимог відповідачем та стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої суми судового збору.

Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, для визначення кола відповідачів, у розмірі 33,00 грн.

Також, з відповідача на користь КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» підлягають стягненню витрати пов`язані з отриманням інформації у розмірі 175,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 13, 89, 142, 200, 222, 255, 256, 263-265 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Закрити провадження у справі № 761/32598/21 (провадження №2/761/1492/2023) за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» () судового збору у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 копійок, та витрати пов`язані з підготовкою справи до розгляду у розмірі 33 (тридцять три) гривні 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» () витрати пов`язані з витребуванням доказів у розмірі 175 (сто сімдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення та підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Суддя: