Ухвала

11 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 139/269/23

провадження № 61-12985ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Інтер Агро», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зернофарт», про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Інтер Агро» (далі - ФГ «Інтер Агро») про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, у якому просив визнати недійним договір оренди землі від 09 грудня 2016 року, укладений між ним та ФГ «Інтер Агро», а також стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12 травня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 09 грудня 2016 року, між ОСОБА_1 та ФГ «Інтер Агро» щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,8307 га з кадастровим номером :05:001:0030, на підставі якого 27 грудня 2016 року за номером 18536886 зареєстровано інше речове право (право оренди) за ФГ «Інтер Агро». Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2023 року рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12 травня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

29 серпня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2023 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ухвалою Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 07 квітня 2023 року справу № 139/269/23 визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалене у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Вінницького апеляційного суду від 20 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Інтер Агро», третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Зернофарт», про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук