КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №755/7508/21 Головуючий у І інстанції - Українець В.В.
апеляційне провадження №22-ц/824/9751/2023 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

за участю секретаря судового засідання Линок В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31 березня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп С» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ТОВ «Бізнес Груп С» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідача три проценти річних у сумі 116 301,37 грн та інфляційні втрати у розмірі 247 536,32 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 25 травня 2017 року між ТОВ «Бізнес Груп С» та ОСОБА_1 було досягнуто згоди про укладення договору поворотної фінансової допомоги шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 в АТ «Креді Агріколь Банк». Договір у формі єдиного письмового документу не укладався.

У період з 25 травня 2017 року по 10 травня 2018 року на виконання умов договору поворотної фінансової допомоги ТОВ «Бізнес Груп С» було перераховано відповідачу грошові кошти в загальній сумі 2 500 000 грн, що підтверджується платіжними дорученнями.

03 вересня 2019 року позивач направив відповідачу вимогу №03/09/19 щодо повернення боргу в тридцятиденний термін. Проте, відповідач борг не повернула.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Груп С» стягнуто заборгованість у розмірі 2 500 000 гривень.

Борг відповідачем не повернуто.

На підставі викладеного, позивач просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31 березня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Груп С» три проценти річних у розмірі 148 561 грн, інфляційні втрати у сумі 305 528,58 грн та 6 811,34 грн судового збору.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 08 травня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення ухвалено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, з недостатнім дослідженням матеріалів справи, просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

У мотивування вимог зазначав, що позивачем не доведено узгодження умов договору зворотної безвідсоткової фінансової допомоги №25/05-С від 25 травня 2017 року.

Зауважує, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання сторони відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду справи №755/16831/19, а також не враховано, що виконання рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року зупинено, оскільки ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі щодо оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року.

Позивач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року, встановлено факт перерахування позивачем на рахунок відповідача грошових коштів в якості зворотної безвідсоткової фінансової допомоги.

Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернула, рішення в добровільному порядку не виконує.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають нараховані три проценти річних у сумі 148 561 грн та інфляційні втрати у розмірі 305 528,58 грн.

Проте, колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що 25 травня 2017 року між ТОВ «Бізнес Груп С» та ОСОБА_1 досягнуто згоди про укладення договору поворотної фінансової допомоги шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 в АТ «Креді Агріколь Банк». Договір у формі єдиного письмового документу не укладався.

У період з 25 травня 2017 року по 10 травня 2018 року на виконання умов договору поворотної фінансової допомоги ТОВ «Бізнес Груп С» було перераховано відповідачу грошові кошти в загальній сумі 2 500 000 грн, що підтверджується платіжними дорученнями (призначення платежу - надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги згідно договору № 25/05-С від 25 травня 2017 року).

03 вересня 2019 року ТОВ «Бізнес Груп С» направив ОСОБА_1 вимогу №03/09/19 щодо повернення боргу в тридцятиденний термін.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Груп С» заборгованість у розмірі 2 500 000 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року залишено без змін.

Станом на день подачі позову до суду відповідач борг не повернула, рішення в добровільному порядку не виконує.

У разі невиконання рішення суду у кредитора виникає право стягнути суми, передбачені договором, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною першої статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Під час розгляду справи суд першої інстанції послався на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року, залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року, якими встановлено факт перерахування позивачем на рахунок відповідача грошових коштів в якості зворотної безвідсоткової фінансової допомоги, з огляду на що дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову ТОВ «Бізнес Груп С» про стягнення з ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат у зв`язку з невиконанням останньою рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року.

Разом з тим, постановою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі №755/16831/19 рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Бізнес Груп С» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення суми боргу відмовлено.

Верховним судом установлено, що підставою позову ТОВ «Бізнес Груп С» є існування боргу відповідача за договором позики, для якого законом встановлено обов`язкову письмову форму.

Суди не звернули увагу, що по своїй юридичній сутності договір позики грошових коштів є реальним договором, і для його укладення необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача (сплата) коштів позикодавцем позичальнику; законодавець імперативно в частині першій статті 1047 ЦК визначив необхідність вчинення в письмовій формі договору позики грошових коштів у разі якщо позикодавцем є юридична особа; вказівка призначення платежу при перерахунку коштів на картку, з урахуванням принципу розумності, не може бути кваліфікована як дотримання письмової форми (єдиний документ, чи декілька документів, розписка чи інший документ), що підтверджує домовленість про отримання грошей в позику та умови такої позики, оскільки призначення платежу вказує особа, яка перераховує грошові кошти.

Суди встановили, що договір позики між сторонами в письмовій формі (єдиний документ, чи декілька документів, розписка чи інший документ) не укладався.

За таких обставин, встановивши, що позивачем не доведено укладення договору позики в письмовій формі (єдиний документ, чи декілька документів, розписка чи інший документ), суди зробили помилковий висновок про задоволення позову та стягнення боргу як позики.

З урахуванням підстави позову, установлених судами обставин, доводів та заперечень сторін, а також принципів змагальності сторін та диспозитивності, касаційний суд позбавлений можливості здійснити перекваліфікацію відносин сторін на стадії касаційного перегляду судових рішень, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні позову ТОВ «Бізнес Груп С».

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, за обставин, коли постановою Верховного Суду від 09 серпня 2023 року у справі №755/16831/19 скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 березня 2021 року, щодо невиконання якого заявлено позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат у даній справі згідно статті 625 ЦК України, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Суд першої інстанції залишив поза увагою доводи сторони відповідача та відмовив у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Верховним Судом справи №755/16831/19, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позову.

Отже, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Згідно частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду згідно з вимогами частини першої статті 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ТОВ «Бізнес Груп С» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 8 186,34 грн.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 31 березня 2023 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп С» до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Груп С» на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 8 186,34 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник