Справа №591/6923/23
Провадження № 2-з/591/60/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 рокум. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі судді Северинової А.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, про визначення місця проживання дитини, звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить:

1) визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним;

2) припинити стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених за рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі № 592/3048/18 (провадження № 2/591/1786/18) від 15 листопада 2018 року;

3) стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідачки, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Також позивач ОСОБА_1 подав до суду з клопотання про забезпечення позову, у якому просить зупинити стягнення по виконанню виконавчого листа № 592/3048/18 від 18 грудня 2018 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми шляхом зупинення вказаного виконавчого провадження до завершення розгляду справи.

Клопотання мотивовано тим, що згідно з рішенням Зарічного районного суду м. Суми у справі № 592/3048/18 від 15 листопада 2018 року з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму громадян для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26 березня 2018 року. Відповідно до постанови старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Печняк Ю.В. від 18 січня 2019 року у ВП №58011022 здійснюється відповідне стягнення аліментів за зазначеним судовим рішенням. Починаючи з 14 жовтня 2022 року дитина ОСОБА_3 фактично мешкає з ним та перебуває на його утриманні та вихованні, але аліменти на утримання доньки продовжують з нього стягувати згідно вказаного виконавчого листа. Враховуючи те, що фактично він оскаржує факт стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно виконавчого листа № 592/3048/18 від 18 грудня 2018 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми, позивач просить вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11 вересня 2023 року заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Севериновій А.С.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, та повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів інших осіб.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:

- накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

- накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

- забороною вчиняти певні дії;

- встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

- забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

- зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

- арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

- іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку сторін з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З сукупного аналізу вищевказаних положень законодавства вбачається, що застосування у справі заходів забезпечення позову є виправданим, якщо з обставин справи встановлено об`єктивну можливість вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Частиною 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

У клопотанні про забезпечення позову позивач просить зупинити стягнення за виконавчим листом № 592/3048/18 від 18 грудня 2018 року, виданим Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідачки, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до повноліття дитини. Однак, предметом спору в даній справі не є оскарження позивачем, як боржником, виконавчого документа, на підставі якого відкрито виконавче провадження, тому обраний позивачем вид забезпечення позову не відповідає вимогам п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Крім того, суд зауважує, що відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 18 ЦПК України визначений принцип обов`язковості судових рішень.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Натомість у поданому клопотанні позивач фактично просить зупинити виконання рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 листопада 2018 року у справі № 592/3048/18, яке набрало законної сили, що суперечить принципу обов`язковості судового рішення.

Що стосується заявленого клопотання в частині зупинення виконавчого провадження, то суд зазначає, що вирішення заявленого питання не входить до компетенції суду, оскільки відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» належить до повноважень державного виконавця.

Таким чином, виходячи із змісту позовних вимог, а також з вимог клопотання про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що запропонований заявником вид забезпечення позову фактично не відповідає змісту позовних вимог, тому не може бути застосований судом, оскільки таке забезпечення позову не узгоджується з положеннями процесуального закону.

Отже, у задоволенні клопотання про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повне судове рішення складено 11 вересня 2023 року.

Суддя А.С. Северинова