Справа № 500/3185/18
Провадження № 2/946/1330/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Лупу О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Живора Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області про позбавлення батьківський прав, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовними вимогами, згідно яких просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає в сім`ї позивача з грудня 2016 року після розірвання шлюбу. Мати дитини ОСОБА_3 життям дитини не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з нею та приймати участь у її вихованні, у 2016 року поїхала з країни, дитини повністю знаходиться на його утриманні. Відповідач свідомо ухиляється від обов`язків по вихованню дитини.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні, в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 у 2017 році поїхала з країни та мешкає за кордоном. Дитина з грудня 2016 року проживає з позивачем, у 2021 році ОСОБА_3 приїхала до України на 3 місяці, але за цей час не відвідувала дитину, коли дитина випадково зустріла на вулиці ОСОБА_3 та проходила повз та не звертала на дитину уваги.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечує проти їх задоволення. В судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_3 бажає брати участь у вихованні дитини та мати з нею родинний зв`язок, вказав що, висновок органу опіки та піклування є неналежним доказом, оскільки приймався з порушенням юрисдикції Ізмаїльської міської ради, так як позивач мешкає в с. Утконосівка, Ізмаїльського району. Крім цього, вказав що прихованою метою позовних вимог є мета батька отримати статус особи, яка самостійно виховує неповнолітню дитину та отримати відстрочку від мобілізації. Зазначив, що ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання доньки. В даний час вона не може спілкуватися з донькою, в зв`язку з тим, що донька заблокувала всі засоби зв`язку.

Представник третьої особи орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, надав висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №01/21-664 від 31.05.2018 року щодо доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Грубіян Л.І. від 25.05.2018 року було відкрите провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області про позбавлення батьківський прав

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2021 року, цивільну справу розподілено та передано судді Присакар О.Я.

Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Присакар О.Я. від 19.10.2021 року цивільна справа була прийнята до свого провадження та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2022 року була витребувана інформація, що перетину кордону відповідачем.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13.09.2022 року підготовче провадження по справі було закрито та справа призначена до судового розгляду по суті .

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Так, згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 СК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) свідчить, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 10 листопада 2006 року, виданого Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 13 жовтня 2011 року (справа №2-4152/11), шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 04.02.2004 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовий запис №01 розірваний, після розірвання шлюбу за ОСОБА_5 залишити прізвище « ОСОБА_6 ».

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 11 жовтня 2017 року (справа №500/2040/17, провадження №2/500/2070/17), були стягнуті з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти щомісяця в розмірі 800 грн з 26 квітня 2017 року по 07 листопада 2024 року.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району №520 від 25.04.2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться на утриманні батька ОСОБА_2 .

Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 24.03.2022 року № 158 було визначено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_7 , разом з батьком, ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №01/21-664 від 31.05.2018 року, вказаний орган вважає за доцільним позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з тим, що ОСОБА_8 самоусунулась від виховання дитини. Всі питання щодо виховання, навчання та лікування дитини вирішуються батьком, без участі та підтримки матері.

Відповідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби №0.184-18038/0/15-19-Вих від 21.05.2019 року, встановлено наступний порядок в`їзду та виїзду ОСОБА_3 :

- виїзд з України 14.02.2017 року;

- в`їзд до України 24.08.2018 року;

- виїзд з України 25.09.2018 року.

Відповідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби №91-3991/0/15-22-Вих від 07.02.2022 року, встановлено наступний порядок в`їзду та виїзду ОСОБА_3 :

- виїзд з України 25.09.2018 року;

- в`їзд до України 23.08.2021 року;

- виїзд з України 02.12.2021 року.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 тривалий час перебуває за кордоном України, при цьому в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що на даний час ОСОБА_3 перебуває в Італії.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що вона є сестрою ОСОБА_2 . ОСОБА_10 народилась у 2006 році, після цього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвали шлюб. У 2017 році ОСОБА_3 поїхала за кордон, ОСОБА_11 працює на двох роботах та піклується про дитину, забезпечує всім необхідним для життя та здоров`я. При цьому, свідок навчала ОСОБА_11 як необхідно доглядати за дівчинкою, свідок вела з ОСОБА_10 всі розмови пов`язані з особливостями фізіологічного розвитку дівчини. ОСОБА_3 за весь час з 2017 року донькою не цікавиться, не піклується, у той час коли вона була в Україні до доньки не приходила, до школи не приходила та її навчанням не цікавилась.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 пояснила, що вона є класним керівником ОСОБА_4 . З 2017 року мати дитини - ОСОБА_3 до школи не приходила, батьківські збори не відвідувала, навчанням дитини не цікавиться. Десь у вересні-жовтні 2019 року ОСОБА_3 одного разу з`явилась у школі, потім у грудні 2019 року вона написала SMS - повідомлення та спитала як справи у доньки, після чого більше не писала та не дзвонила. Вихованням ОСОБА_4 увесь цей час займався батько, він відвідував батьківські збори, сплачував усі необхідні платежі. У жовтні 2019 року ОСОБА_10 їй казала, що не може знайти спільну мову з матір`ю. В 5 класі вони відмінили святкування дня матері, щоб не травмувати ОСОБА_10 . Зі слів ОСОБА_10 мати її не вітала з днем народження, у 2017 році вона сказала, що мати заблокувала її. При цьому, у месенджері Viber є група класу і ОСОБА_3 могла приєднатися до неї і бути у курсі подій класу.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що вона бажає позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно неї. Восени 2016 року ОСОБА_3 поїхала з країни, вона просила мати забрати її з собою, але ОСОБА_3 не погодилась. Вказала, що коли вона була у 5-6 класі ОСОБА_3 прийшла до неї в школу. У 2021 року була випадкова зустріч з ОСОБА_3 біля автовокзалу в м. Ізмаїлі, але коли ОСОБА_3 побачила її то пройшла повз та вони не поговорили. Десь у 2019 році ОСОБА_3 писала їй SMS - повідомлення, але вона не бажала відповідати. Вона заблокувала ОСОБА_3 у 2021 році та зараз не бажає спілкуватись. Мати не цікавиться її життям, здоров`ям та навчанням, на проживання за кордон вона також не доньку не запрошувала.

Таким чином, з показів свідків та письмових доказів вбачається, що ОСОБА_3 проживаючи з 2017 року за межами України, з вказаного часу не бере участі у вихованні доньки, не піклується про неї, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально (крім сплати аліментів), не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду і лікування дитини, як складову частину виховання.

Такі життєві умови були обрані відповідачем у малолітньому віці дитини, перебуваючи на значній відстані, на території іншої держави, відповідач мала усвідомлювати, що не зможе піклуватись про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя.

Відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, що вона вживала необхідних заходів для участі у вихованні доньки, також не надано доказів, що ОСОБА_3 у період повернення до України, з 24.08.2018 року по 25.09.2018 року та з 23.08.2021 року по 02.12.2021 року, намагалася взяти участі у вихованні доньки.

Суд вважає, що ОСОБА_3 свідомо обрано такі життєві умови, за якими її участь у вихованні доньки тільки шляхом сплати аліментів, є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків в розумінні статті 164 СК України.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року, у справі № 520/8264/19, № рішення в ЄДРСР: 104178273.

При цьому суд вважає, що спілкування ОСОБА_3 з донькою з листопада 2020 року по березень 2023 року, за допомогою месенджера, не може вважатися належним виконанням батьківських обов`язків.

До твердження представника відповідача, що висновок органу опіки та піклування є неналежним доказом, оскільки приймався з порушенням юрисдикції Ізмаїльської міської ради, так як позивач мешкає в с. Утконосівка, Ізмаїльського району, суд критично відноситься в зв`язку з тим, що з висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №01/21-664 від 31.05.2018 року вбачається, що відповідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання задовільні. Крім цього, згідно довідки виконавчого комітету Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району №520 від 25.04.2018 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , але фактично проживає з донькою в АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.

За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_2 та позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (у відношенні її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 16, 76, 263-265, 280-289 ЦПК України, на підставі ст.ст. 150, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області (місцезнаходження: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, пр. Незалежності, 62) про позбавлення батьківський прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованемісце проживання: АДРЕСА_3 ) у відношенні її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції, з урахуванням положень п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст рішення складено та підписано - 13.09.2023 року.

Суддя: О.Я.Присакар