Справа № 367/5006/23
Провадження №2-о/367/318/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2023 Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

за участі секреатря судових засідань Мартинюка Н.Р.

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 із заявою про встановлення режиму окремого проживання.

Заяву обґрунтовує тим, що 24.11.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає із заявником. Спору з батьком дитини про місце проживання дитини немає. Зазначає про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживають по різних адресах за обопільною згодою через певні непорозуміння між ними. Після початку повномасштабного вторгнення російської федерації, ОСОБА_2 вступив до лав Збройних Сил України, і відповідно постійно перебуває на службі. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 майже не спілкуються і не бачаться. Заявник зазначає про те, що бажання розірвати шлюб поки що не має, оскільки є спільна дитина, однак хоче встановити режим окремого проживання аби прояснити стосунки і мати уявлення про подальше перебування у шлюбі.

Просить встановити режим окремого проживання для подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на п`ять років з дня набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні заявник просила вимоги заяви задовольнити.

В судове засідання заінтересована особа ОСОБА_2 не з`явився, згідно телефонограми, що міститься в матеріалах справи, вимоги заяви визнає, просить задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, вислухавши думку заявника та покази свідка, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 24.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 449, між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровано шлюб.

У шлюбі мають дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне подружнє життя сторони не ведуть. Разом не проживають.

Згідно копії витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 10.03.2022, солдат ОСОБА_2 призваний на військову службу з 10.03.2022 у в/ч НОМЕР_1 з 10.03.2022.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила факт не проживання подружжя разом, яка суду показала, що її донька ОСОБА_1 не проживає зі своїм чоловіком ОСОБА_2 протягом останніх восьми років, спільного господарства не ведуть.

Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до статті 119 Сімейного кодексу України подружжя або один з них вправі звернутися до суду із заявою про встановлення режиму окремого проживання. За заявою подружжя або позовом одного з них суд може постановити рішення про встановлення для подружжя режиму окремого проживання у разі неможливості чи не бажання когось із них проживати спільно. Режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Положення статті 120 Сімейного кодексу України передбачено, що встановлення режиму окремого проживання не припиняє прав та обов`язків подружжя, які встановлені цим Кодексом і які дружина та чоловік мали до встановлення цього режиму, а також прав та обов`язків, які встановлені шлюбним договором.

У разі встановлення режиму окремого проживання майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважатиметься набутим у шлюбі; дитина, народжена дружиною після спливу десяти місяців, не вважатиметься такою, що походить від її чоловіка.

У відповідності з роз`ясненнями, що містяться у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при застосуванні положень статей 119, 120 Сімейного кодексу України судам необхідно враховувати, що інститути окремого проживання та розірвання шлюбу мають самостійний характер. Рішення про розірвання шлюбу суд приймає, якщо його подальше збереження є неможливим, суперечить інтересам одного з подружжя чи їхніх дітей, у той час як підставою для встановлення режиму окремого проживання подружжя є неможливість чи небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно. За відсутності взаємної згоди подружжя на встановлення сепарації волевиявлення одного з них має бути обґрунтованим. Режим окремого проживання може встановлюватися судом не тільки за позовом одного з подружжя, а й за заявою подружжя, яке досягло спільної згоди. Вирішуючи заяву в порядку статті 119 Сімейного кодексу України, суд повинен встановити фактичні взаємини сторін і переконатися в доцільності сепарації для того, щоб узаконений спосіб окремого проживання не був формальним засобом вирішення спірних майнових питань.

Аналізуючи зміст диспозиції статті 119 Сімейного кодексу України, суд вважає, що для встановлення подружжю режиму окремого проживання необхідна наявність двох умов: неможливість або небажання дружини і (або) чоловіка проживати спільно і припинення сімейних відносин між подружжям.

Встановлення режиму окремого проживання не суперечить Конституції України, чинному сімейному законодавству, не порушує права подружжя. Дружина, чоловік мають право вибору місця проживання і в результаті можуть жити окремо без встановлення режиму окремого проживання. Однак у цьому разі не зупиняється дія презумпції права спільної сумісної власності та презумпції батьківства, а отже, у конфліктних ситуаціях може виникнути потреба судового захисту прав одного з подружжя.

Встановлення режиму окремого проживання може відповідати інтересам одного з подружжя, який, не бажає продовжувати спільне життя. Встановлення режиму окремого проживання подружжя не припиняє їх батьківських прав та обов`язків.

За таких обставин, враховуючи, що сторони проживають окремо і сімейні відносини подружжя припинені, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання.

Відповідно до частини 2 статті 119 Сімейного кодексу України режим окремого проживання припиняється у разі поновлення сімейних відносин або за рішенням суду на підставі заяви одного з подружжя.

Керуючись статтями 4, 10, 13, 19, 76-77, 81, 263-265, 293-294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення режиму окремого проживання, - задовольнити.

Встановити режим окремого проживання для подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , шлюб між якими зареєстрований 24.11.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ірпінського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 449, строком на п`ять років з дня набрання рішенням суду законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Л.В. Мерзлий