УХВАЛА

11 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 127/31725/21

провадження № 61-11416ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сердюка В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко Володимир Борисович, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою

на постанову Вінницького апеляційного суду від 06 липня 2023 року

у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 ,

в інтересах якого діє ОСОБА_2 , залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема, заявнику запропоновано надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України, із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), та уточнити вимоги прохальної частини.

22 серпня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, до яких заявник додано уточнену редакцію касаційної скарги на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 16 травня 2022 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 06 липня 2023 року.

Розглядаючи уточнену редакцію касаційної скарги Верховний Суд приходить до висновку, що заявником усунуті недоліки не у повній мірі, виходячи з наступного.

В уточненій редакції касаційної скарги заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, без зазначення конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Також в уточненій редакції касаційної скарги заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції не повідомив його належним чином про розгляд його апеляційної скарги.

За загальним правилом, скаржник повинен чітко зазначити спосіб захисту, якого він вимагає, та яке право він вважає порушеним, невизнаним чи оспорюваним, чітко вказати ким порушені його права та в чому полягає порушення.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті,

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтовано (мотивовано) наявність цієї підстави (підстав).

З огляду на те, що подана касаційна скарга обмежується фактично незгодою заявника із результатами розгляду справи № 127/31725/21 та містить лише посилання на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права (без жодної конкретизації) - касаційну скаргу слід залишити без руху.

Також заявнику потрібно уточнити прохальну частину уточненої редакції касаційної скарги та конкретизувати результат розгляду його касаційної скарги, зокрема чітко зазначити до суду якої інстанції необхідно передати справу повністю на новий розгляд.

Відповідно до статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право: залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Враховуючи те, що недоліки касаційної скарги повністю не усунуто, суд дійшов висновку про наявність підстав продовження строку для усунення вказаних вище недоліків касаційної скарги.

За таких обставин заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, яку викласти з урахуванням вимог цієї ухвали, разом із копіями уточненої скарги та додатками відповідно до кількості учасників справи (у разі подання касаційної скарги засобами поштового зв`язку), а у разі звернення з касаційною скаргою в електронній формі, то йому слід надіслати на адресу суду докази надсилання учасникам справи копій поданих до суду документів.

У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Керуючись статтями 120, 127, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Сердюк