ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7332/23 Справа № 203/1090/23 Суддя у 1-й інстанції - Казак С.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.03.2011 між сторонами було підписано заяву б/н з метою отримання банківських послуг.

Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, порушивши графік погашення кредиту та відсотків, у зв`язку з чим станом на 09.02.2023 заборгованість за кредитним становить 35034 грн. 19 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 28676 грн. 09 коп., заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 6378 грн. 10 коп.

Враховуючи зазначене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 09.03.2011 б/н у сумі 35054,19 гривень та судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2023 рокуу задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором- відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Для цілей цього кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України).

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 06 червня 2023 року, підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, на підтвердження чого банком надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 09.03.2011 року, згідно якої вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами складають між банком та ОСОБА_1 договір про надання банківських послуг.

На підтвердження умов надання кредиту ОСОБА_1 та порушення зобов`язання останнєю банк надав суду анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, витяг з Тарифів, розрахунок заборгованості, довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого у нього станом на 24.01.2022 утворилася заборгованість перед позивачем в розмірі 31843,04 гривень, з яких: заборгованість за простроченим тілом кредиту 25870,52 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 5972,52 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості, що долучений банком до позову, станом на 09.11.2021 року заборгованість у відповідачки була відсутня.

Встановлено, що 09.11.2021 року у відповідачки було викрадено мобільний телефон, зі встановленим на ньому додатком «Приват24».

За вказаним фактом, ОСОБА_1 того ж дня звернулась з відповідною заявою до Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка була зареєстрована 10.11.2021 року та за наслідками розгляду якої рішення про внесення відповідних відомостей до ЄРДР не приймалось, що вбачається з листа Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.11.2021 року.

Крім того, 12.11.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою щодо викрадення з її рахунку 09.11.2021 року грошових коштів в сумі 26000 грн., за фактом чого 12.11.2021 року було розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001016, що підтверджується відповідним витягом з ЄРДР.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_1 визнано та допитано в якості потерпілої.

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» від 28.06.2022 року вбачається, що 09.11.2021 року о 16:27:59 було ініційовано заяву про збільшення кредитного ліміту по картці до 26000 грн. В цей же день, о 16:42:10 та о 16:43:04, здійснено перекази коштів з картки № НОМЕР_1 на картку № НОМЕР_2 на суму 4389 грн. 95 коп. (з урахуванням комісії комісія 168 грн. 84 коп.), а також на суму 836 грн. 18 коп. (з урахуванням комісії в сумі 32 грн. 16 коп.).

Крім того, 09.11.2021 року о 16:39:52 з картки здійснено зняття готівки в сумі 20000 грн. в банкоматі №9044 за адресою: м.Дніпро, вул.Боброва,1, ТЦ «Приозерний».

Також з довідки АТ КБ «Приватбанк» від 28.06.2022 року вбачається, що 10.11.2021 року о 20:44:06 ОСОБА_1 звернулась по телефону до банку та повідомила про викрадення її мобільного телефону. Після чого 10.11.2021 року о 20:46 банком було здійснено блокування карток № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Згідно наданої до позову довідки, 11.11.2021 року банком відповідачці було видано нову картку із № НОМЕР_3 .

На запит відповідачки банком було надано фотознімки, з яких вбачається зняття коштів в банкоматі №9044 в період часу з 16:38:38 по 16:42:13 двома особами чоловічої статті.

З протоколу допиту ОСОБА_1 в якості потерпілої від 03.12.2021 року в рамках кримінального провадження №0001016 вбачається, що 09.11.2021 року приблизно о 16-40 г. при здійснення покупок телефон був в наявності та його крадіжку вона виявила лише повернувшись до дому.

Кредитна картка № НОМЕР_1 залишалась в розпорядженні відповідачки. Вказана картка, ПІН-код або інша інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, відповідачкою стороннім особам не передавалась.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог через їх необґрунтованість, недоведеність та безпідставність.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно зі статтею 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно пункту 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 7, 8, 9 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для притягнення її до цивільно-правової відповідальності.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (провадження № 61-3239св18) та від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц (провадження № 61-16504св18) вказану правову позицію підтримав. У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні висновки містяться у Постанові Верховного суду від 27 січня 2021 року (справа № 210/1242/18 провадження № 61-1556 св 20).

У даній справі Банк посилався на те, що відповідачка з власної недбалості та необачності не повідомила своєчасно банк про втрату мобільного телефону, натомість його доводи про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, не є доведеними.

У відповідності до вимог статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. оказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів враховує також, що судом першої інстанції достовірно встановлено, що несанкціоноване списання грошових коштів з рахунку позивача було здійснено діями третіх осіб.

Окрім того, колегія суддів вважає, що, встановивши, що Банком не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а відповідач, виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила про це банк одразу після того, як сама усвідомила наслідки втрати мобільного телефону. При цьому платіжна картка зберігалася у неї та не вибувала з її володіння.

Доводи, вказані в апеляційній скарзі про те, що суд неповно з`ясував обставини по справі, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути залишено без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» - залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: