РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Шаренко С.Л.,

При секретарі - Калантай Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігор Романович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігор Романович, в якій позивачка просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 11.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., зареєстрований в реєстрі за № 8057, про стягнення з позивачки на користь відповідача заборгованість у розмірі 29685,00 грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що спірний виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушення вимог Закону України «Про нотаріат», оскільки відповідачем не було надано нотаріусу пакет документів, що підтверджують безспірну заборгованість за кредитним договором, яку відповідач розрахував на власний розсуд та не узгодив з позивачем, а також стягнуто заборгованість за кредитним договором, який не був нотаріально посвідчений.

04.02.2022 від представника відповідача ТОВ «ФК «Раальто» до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник зазначив, що відповідно до укладеного договору № 4-2 від 19.02.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 , Позивач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, шляхом переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-З відповідно до умов якого право вимоги за Договор: 4-2 від 19.02.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО»

Представник зазначив, що укладений кредитний договір не відноситься до споживчого кредитування, оскільки відповідно до ч. 2. ст. З Закону України «Про споживче кредитування», дія даного закону не поширюється на:

- кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Позивача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором є прямою і безумовною згодою Позивача з умовами Кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням Кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, затвердженими наказом директора ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», викладені для загального доступну в мережі Інтернет на сайті https://monetka.ua/uk/about us.

Кредитний договір був підписаний Позивачем 19.02.2021 року о 20 год. 11 хв. 21 сек. шляхом введення одноразового ідентифікатора 362340 в особистому кабінеті на веб-сайті Відпові мережі Інтернет https://monetka.ua. Кредитні кошти були відправлені Позивачу на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується чеком № 377171635 від 19.02.2021 року.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору, відповідач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування. Строк надання кредиту відповідно до п. 1.3. Кредитного договору становить 30 днів. Відповідно до п.п. 2.4.1. Кредитного договору, позичальник зобов`язується у встановлений строк (п. 1.3 Кредитного договору) повернути кредит та сплатити проценти за його користування. Згідно п. 3.3. Кредитного договору, у разі порушення строків повернення кредиту встановленим п. 1.3. Кредитного договору, позичальник сплачує Товариству плату за користування кредитом за підвищеною процентною ставкою у розмірі 3,5 % від суми несвоєчасного повернутого кредиту за кожен день користування кредитом понад встановлений строк.

Позивач не повернув своєчасно Відповідачу суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості. Таким чином, в порушення умов Кредитного договору, позивач зобов`язання за вказаним договором не виконав.

У зв`язку з не виконанням Позивачем зобов`язань за Кредитним договором, Відповідач подав до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. заяву про вчинення виконавчого напису на стягнення заборгованості за Договором № 4-2 від 19.02.2021 року з Позивача.

Станом на 21.01.2022р. заборгованість за Договором № 4-2 від 19.02.2021 року становить 29 685 грн. 00 коп., яка складається з:

- 5 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом;

- 23 985 грн. 00 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 700 грн. 00 коп. - заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису нотаріусом.

Станом на 20.07.2021 року нарахування процентів позивачу було зупинено та зафіксовано розмір заборгованості, розмір заборгованості не змінився з дати вчинення виконавчого напису, з урахуванням того, що не відбувалися погашення, що відображено у розрахунку заборгованості.

Надані додатки до відзиву підтверджують безспірність суми заборгованості за Договором № 4-2 від 19.02.2021 року та законність дій щодо стягнення заборгованості на підставі Виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. від 11.10.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за№ 8057.

На підставі зазначеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином, у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу без його участі.

Треті особи у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів.

Судом встановлено, що 19.02.2021 між між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 4-2 відповілно до якого позивач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, шляхом переказу на платіжну картку № НОМЕР_1 емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. (а.с. 38-39).

17.06.2021 між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та ТОВ «ФК «РІАЛЬТО» укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-З відповідно до умов якого право вимоги за Договор: 4-2 від 19.02.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО (а.с. 46-49).

Як зазначає позивач та не заперечує відповідач 11.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис № 8057, яким звернуто стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК`РІАЛЬТО» за кредитним договором. Стягнуто заборгованість у загальній сумі 29685,00 грн.

Доказів того чи було складено повідомлення про вчинення виконавчого напису на ім`я позивача відповідачем не надано.

З наданиї позивачем копії постанови вбачається, що 10.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко І.Р. відкрито виконавче провадження № 67446796 з виконання виконавчого напису № 8057 від 11.10.2021 (а.с. 13).

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України «Про нотаріат»).

Відповідно до частини першої статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

У частинах першій, другій статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Відповідні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц, провадження № 14-557цс19).

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на і підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - вчинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню».

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна.

Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 зробила висновок, що «для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі».

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно з пунктом 1.1. вказаної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, який встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, віднесено до таких документів нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14.

Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21).

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Як встановлено судом, оскаржені виконавчі написи вчинені нотаріусом 16.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14.

З копії кредитного договору, що міститься у матеріалах справи та який надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису, вбачається, що договір не був посвідчений нотаріально, що є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), від 06 жовтня 2021 року у справі № 361/4793/20 (провадження № 61-5910св21).

Окрім того, відповідачем не надано підтвердження яким чином проводились нарахування відсотків, не надано виписку з рахунку боржника.

За таких обставин, враховуючи, що первинні облікові документи, оформлені у порядку, визначеному статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік», а саме банківська виписка, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком типових документів, затвердженим наказом Мінюсту від 12 квітня 12 року № 578/5, суду надані не були, а з поданих відповідачем документів, неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед фінансовою компанією, зазначений у виконавчому написі, є безспірним, немає.

Отже, на момент вчинення спірного виконавчого напису нотаріусом існували підстави, які свідчили про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами, розмір заборгованості за кредитним договором, який значиться у виконавчому написі нотаріуса, викликає сумнів щодо правильності нарахування кредитної заборгованості, зокрема правильності нарахування процентів за користування кредитом.

Окрім того, відповідачем не надано підтвердження того, що ОСОБА_1 направлялась вимога щодо погашення кредитної заборгованості. Також матеріалами справи не містять відомостей щодо отримання позивачем зазначеної вимоги.

Як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушень порядку повідомлення про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказане також узгоджується з постановою Великої Палати Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 645/1979/15-ц, постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 №910/10374/17.

Приймаючи до уваги викладене, з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у справі №910/10374/17 від 21.09.2021, в якій зазначено, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достаньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 12, 19, 81, 133, 141, 264, 265,280-282 ЦПК України, ЗУ «Про нотаріат», ст. ст. 15, 16, 18,1212 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігор Романович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі написи № 8057 від 11.10.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олексанлровичем щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договорами № 4-2 від 19.02.2021.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 грн грн.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Сторони:

Позивач - ОСОБА_1 (ОНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», , вул. Вацлава Гавела, 4, м. Київ.

Треті особи:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олексанлр Олександрович (місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ніколаєнко Ігор Романович (місцезнаходження: м. Харків, пров. Інженерний, 9, офіс 105).

СУДДЯ: С.Л. Шаренко