Провадження № 2/760/9952/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого - судді Зуєвич Л.Л., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» /далі - КП «Київтеплоенерго»/ (; адреса: 01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5; адреса для листування: 01032, м. Київ, вул. Жилянська, 83/53) до ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Рух справи

14.09.2021 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, датована 07.09.2021, за підписом директора КП «Київтеплоенерго» - Лопатіна К.О., в якій позивач просить суд стягнути з відповідача:

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 7 881,53 грн;

- заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 165,30 грн;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 15 768,46 грн;

- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 421,06 грн;

- витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн;

- судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2 270,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 21.09.2021 вказану позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України /далі - ЦПК України/).

Доводи позову

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що квартира АДРЕСА_2 , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідач, є споживачем послуг з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води.

При цьому, позивачем зауважується, що відповідач від послуг централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у встановленому чинним законодавством порядку не відмовлявся (не відключався).

Як стверджується у позові, відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води, у зв`язку з чим, станом на 01.07.2021 у останньої утворилася заборгованість в загальній сумі 16 189,36 грн, яка складається з:

- заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 15 768,46 грн;

- заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 421,06 грн;

Крім того, у позові вказується, що, позивач на підставі договору № 602-18 від 11.10.2018 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між ПАТ «Київенерго» та комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», прийняв право вимоги до відповідача з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 8 046,83 грн.

За таких обставин, позивач просить суд захистити його порушені права та інтереси, ухваливши рішення про стягнення з відповідача заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Щодо правової позиції відповідача

15.06.2023 від ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому остання просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 71-72).

В обґрунтування відзиву, відповідач звертає увагу на те, що заборгованість позивачем нарахована за період грудня 2017 - травня 2018 років.

При цьому, відповідач вказує, що у листопаді 2017 року у квартирі встановлено засоби індивідуального обліку спожитої теплової енергії. 05.12.2017 відповідною заявою, її представник за довіреністю та син ОСОБА_2 , звернувся до ПАТ «Київенерго» про взяття на облік квартирних засобів обліку.

Зі слів відповідача, згодом її представник ще двічі звертався до ПАТ «Київенерго» з проханням прискорити взяття на облік приладів обліку та перерахувати суми оплати за спожиту теплову енергію.

Як вказує відповідач, 15.01.2018 її представник отримав відповідь із запевненнями про перерахунок після взяття на абонентський облік.

Відповідач зауважує, що ПАТ «Київенерго» не виконав належних дій, регламентованих підпунктом 9 пункту 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 у діючий редакції на той час редакції від 30.08 2017.

Зазначає, що взяття на облік повинно було відбутися до 12.12.2017, протягом п`яти календарних днів з дати отримання відповідної заяви.

Крім того, наголошує, що перерахунок не проведено, а акти про взяття на приладів на комерційний облік складено тільки 05.02.2018.

Вважає, що заборгованість у розмірі 7 881,53 грн є помилковою та підлягає перерахуванню для приведення у відповідність до вимог чинного законодавства.

Крім того, відповідач стверджує, що зазначена у позовній заяві сума заборгованості нею сплачена.

Також, 15.06.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про застосування позовної давності (а.с. 70).

В обґрунтування такої заяви відповідач посилається на те, що починаючи з 01.05.2018 позивач фактично знав про своє порушене право, проте не заявляв про це.

Відповідач, вказує, що позовна давність, щодо вимог про стягнення заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води спливла 01.05.2021.

Щодо пояснень позивача

03.08.2023 до суду надійшли письмові пояснення, датовані 17.07.2023, за підписом представника позивача - Бокати А.В. (діє на підставі довіреності), в яких зазначається, що після подачі позовної заяви до суду відповідач частково сплачувала заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, а саме у лютому, березні, квітні, травні, червні та липні 2023 року (а.с. 94-96).

Позивач зазначає, що враховуючи часткову оплату боргу позовні вимоги до відповідача підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 7 881,53 грн.

Крім того, позивач просить стягнути судовий збір за подання позовної заяви та витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд враховує, що п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України передбачено, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене, суд розглядає дану справу з урахуванням письмових пояснень позивача в якій фактично вказано про зменшення позовних вимог.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

З відповіді комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 21.09.2021 вбачається, що кв. АДРЕСА_2 на праві власності зареєстрована за ОСОБА_1 на підставі договору дарування, зареєстрованого 09.02.2007 (а.с. 64-67).

Судом встановлено, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10.04.2018 за № 591 КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку з чим, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» здійснює з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Позивачем підготовлено та опубліковано договір про надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085) (а.с. 47).

11.10.2018 між ПАТ «Київенерго» та Комунальним підприємством (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» укладено Договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані Кредитором за період 01.08.2018 до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору (а.с. 45).

Відповідно до п. 1.3 Договору, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які без виключень та обмежень, що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору цесії (а.с. 45).

До матеріалів справи долучено витяг з додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18 яким до Переліку споживачів послуги централізованого опалення та зобов`язань, право вимоги яких відступається включено особовий рахунок НОМЕР_2 , який обліковується на ОСОБА_1 , щодо квартири АДРЕСА_2 , із заборгованістю у розмірі 7 881,53 грн (а.с. 8).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за період 01.05.2018-30.06.2021 за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою споживача: АДРЕСА_3 , опалювальна площа: 122,2, кількість прописаних: 0, діючий тариф ЦО: 38,500, ПГВ 97,890 (а.с. 6) вбачається, що загальна заборгованість відповідача становить 16 189, 51 грн, та складається з:

- 15 768,46 грн - сума заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення;

- 421,06 грн - сума заборгованості за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води.

Зі змісту долученого позивачем розрахунку заборгованості за період 01.11.2018-30.06.2021 за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою споживача: АДРЕСА_3 , опалювальна площа: 122,2, кількість прописаних: 0, діючий тариф ЦО: 31,550, ПГВ 80,620 (а.с. 7) вбачається загальна заборгованість відповідача становить 8 046,83 грн, та складається з заборгованості:

- за послуги з централізованого опалення - 7 881,53 грн;

- за послуги централізованого постачання гарячої води - 165,30 грн.

Також, до матеріалів справи долучено копії: відомості споживача теплової енергії за адресою: АДРЕСА_4 , за періоди з 22.03.2021 по 13.04.2021 (а.с. 10), з 21.02.2021 по 21.03.2021 (а.с. 11), з 20.01.2021 по 20.02.2021 (а.с. 12), з 21.12.2020 по 19.01.2021 (а.с. 13), з 23.11.2020 по 20.12.2020 (а.с. 14), з 26.10.2020 по 22.11.2020 (а.с. 15), з 16.10.2020 по 25.10.2020 (а.с. 16), з 18.03.2020 по 08.04.2020 (а.с. 17), з 18.02.2020 по 17.03.2020 (а.с. 18), з 20.01.2020 по 17.02.2020 (а.с. 19), з 23.12.2019 по 19.01.2020 (а.с. 20), з 23.11.2019 по 22.12.2019 (а.с. 21), з 30.10.2019 по 22.11.2019 (а.с. 22), з 18.03.2019 по 10.04.2019 (а.с. 23), з 18.02.2019 по 19.03.2019 (а.с. 24), з 19.01.2019 по 17.02.2019 (а.с. 25), з 18.12.208 по 20.01.2019 (а.с. 26-27), з 28.11.2018 по 17.12.2018 (а.с. 28), з 29.10.2018 по 29.11.2018 (а.с. 29), з 01.10.2018 по 29.10.2018 (а.с. 30); корінців нарядів від 12.04.2021, 30.10.2020, 07.04.2020, 30.10.2019, 06.04.2019, 11.11.2018 щодо включення/відключення абонента за адресою: АДРЕСА_4 на початку опалювального сезону/вкінці опалювального сезону (а.с. 32-37); акту № 445 від 14.12.2015 про прийняття теплового вузла обліку (а.с. 39-40); акту № 20/6667 від 08.07.2020 про готовність вузла комерційного обліку Споживача до роботи в опалювальний період за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 41-42).

Разом з відзивом на позовну заяву відповідач надав докази сплати заборгованості в загальній сумі 24 300,5 грн (а.с. 87-89), а саме:

- у розмірі 1 840,03 грн, що підтверджується квитанцією № 5160-9С4А-Н120-1МС6 від 27.02.2021 з призначенням платежу: «за отопление», платник: ОСОБА_2 ;

- у розмірі 15 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № ТНХ0-К56Т-АМХ3-ТЕСК від 02.09.2021 з призначенням платежу: «за отопление», платник: ОСОБА_2 ;

- у розмірі 1 586,06 грн, що підтверджується квитанцією № 07ХС-К907-МА63-СН2Н від 29.12.2021 з призначенням платежу: «за отопление», платник: ОСОБА_2 ;

- у розмірі 2 400,86 грн, що підтверджується квитанцією № 1ВХТ-К605-1487-АНЕТ від 20.01.2022 з призначенням платежу: «за отопление», платник: ОСОБА_2 ;

- у розмірі 2 886,61 грн, що підтверджується квитанцією № 62МВ-КН41-6Е5В-ВНВС від 15.02.2022 з призначенням платежу: «за отопление», платник: ОСОБА_2 ;

- у розмірі 186,94 грн, що підтверджується квитанцією № СК0М-Т9ХХ-9Е6Т-Х95Н від 29.12.2021 з призначенням платежу: «постачання гарячої води», платник: ОСОБА_2 ;

- у розмірі 400,00 грн, що підтверджується квитанцією № С3М8-Т2МТ-27АВ-ТР91 від 02.09.2021 з призначенням платежу: «постачання гарячої води», платник: ОСОБА_2 .

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуги з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема, прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За змістом ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками право відносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Виконавцями комунальних послуг є: 1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; 2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; 5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; 7) послуг з управління побутовими відходами - адміністратор послуги з управління побутовими відходами, а у разі його відсутності - визначений у встановленому законодавством порядку суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів.

Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені статтями 7, 8 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги".

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Зі свого боку, виконавець комунальної послуги, зокрема, зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором (п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до п. 18, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, чинних на період спірний правовідносин (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Відповідно до п. 8 Правил послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до ч. 7 ст. 26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

На підтвердження заборгованості за спожиті відповідачем до 01.05.2018 послуги, позивач надав копію договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, укладеного між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго», за умовами якого останній прийняв право вимоги до відповідача щодо виконання зобов`язань з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або з централізованого постачання гарячої води, та додаток № 1 до цього договору, згідно з яким відступлено право вимоги відносно відповідача за послуги з централізованого опалення надані за адресою: АДРЕСА_3 , у розмірі заборгованості 7 881,53 грн.

Відповідно до п. 1.3 вказаного договору цесії кредитор відступає, новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка, штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані Кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 та у Додатку № 2 до Договору цесії.

Згідно з ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.ст. 156, 162 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Відповідно до ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.

Факт відсутності договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг (див. постанову Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15).

Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18.05.2020 у справі № 176/456/17 (провадження № 61-63св18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 14-280цс18.

Як зазначено у постановах Верховного Суду України від 11.11.2015 у справі № 6-1192ц15 та № 6-1706ц15, підведення централізованого опалення до точки розподілу свідчить про виконання послуг постачальником. При самовільному відключенні від центрального теплопостачання, споживач не звільняється від оплати центрального теплопостачання в повному розмірі.

На підтвердження надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в будинок за адресою: АДРЕСА_3 , позивачем надано Акти готовності вузла комерційного обліку споживача до роботи, корінці нарядів про включення та відключення будинку, відомості спожитої теплової енергії.

Наведене свідчить про те, що послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартирі АДРЕСА_2 в період виникнення заборгованості надавались в повному обсязі, відтак позивач має право вимагати від відповідача виконання обов`язку щодо оплати спожитих послуг.

Таким чином, долучені до матеріалів справи розрахунки заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_3 , детально відображають нарахування, оплату, споживання, діючий тариф, а тому є належними та допустимими, відповідають нормам ст.ст. 76-81, 95 ЦПК України та доводять споживання відповідачем таких послуг у вказаному обсязі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підтвердження сплати заборгованості відповідач надав докази, а саме: квитанції про оплату в загальній сумі 24 300,50 грн (а.с. 87-89) , в той час як позивач первинно у позові ставив питання про стягнення заборгованості у загальному розмірі 24 236,35 грн.

При цьому, позивачем до суду жодних доводів та розрахунків щодо неможливості включення у сплачену позивачем загальну суму заборгованості (24 300,50 грн) суми, яку позивач досі вважає спірною (7 881,53 грн), не наведено та не надано.

Кожна із сторін судового спору самостійно визначає докази, які, на її думку, належним чином підтверджують або спростовують заявлені позовні вимоги. Суд з дотриманням вимог щодо всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів визначає певну сукупність доказів з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, які, за його внутрішнім переконанням, дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, що входять до предмета доказування. Сторона судового спору, яка не погоджується з доводами опонента, має їх спростовувати шляхом подання відповідних доказів, наведення аргументів, надання пояснень тощо (див. постанову Верховного Суду від 16.08.2023 у справі № 910/6654/22).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Суд звертає увагу на те, що заборгованість за житлово-комунальні послуги перед КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» частково сплачена відповідачем вже після відкриття провадження у справі.

Разом з тим, станом на день ухвалення рішення суду матеріалами справи підтверджено оплату відповідачем спірної суми заборгованості у повному обсязі, а отже наразі у позивача відсутнє порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес з боку відповідача.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.07.2023 у справі № 755/12807/19 (провадження № 61-3195св21) якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають передбачені законом процесуальні можливості припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20.09.2021 у справі № 638/3792/20 (провадження № 61-3438сво21) зазначено, що суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Отже, враховуючи відсутність заяв з відповідного питання від сторін спору, а також, що на час відкриття провадження у справі спірна заборгованість мала місце, тобто предмет спору існував, то відсутні підстави для закриття провадження у справі з підстав передбачених п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

З огляду на наведене, у задоволенні позову КП виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» слід відмовити.

З приводу заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 (провадження № 12-143гс18), позовна давність може застосовуватися виключно, якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими та доведеними.

Оскільки судом у даній справі позовні вимоги обґрунтованими не визнано, то підстави для розгляду заяви позивача про застосування позовної давності відсутні.

Щодо судових витрат

Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, згідно з ч. 9 ст. 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З урахуванням наведеного, на підставі ч. 9 ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 2 270,00 грн судового збору сплаченого за подання позовної заяви (а.с. 52), оскільки вказана у позові заборгованість була сплачена відповідачем лише після відкриття провадження у справі.

В частині вимог про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33,00 грн суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при підготовці справи до судового розгляду вчинялися дії пов`язані із отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на майно щодо власника квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 4).

Відповідно до квитанції від 16.07.2021 № 528206 позивачем у зв`язку із отриманням інформації з реєстру було понесено витрати у розмірі 33,00 грн (а.с. 5).

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім витрати пов`язані із підготовкою справи до судового розгляду у розмірі 33,00 грн.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2-13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (; 01001, м. Київ, пл. І. Франка, 5):

-2 270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят гривень) судового збору;

-33,00 грн (тридцять три гривні) витрат пов`язаних із підготовкою справи до судового розгляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо (ч. 1 ст. 355 ЦПК України) до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 354 ЦПК України)

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України (ч. 3 ст. 354 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч. 1 ст. 273 ЦПК України).

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 2 ст. 273 ЦПК України).

Суддя Л. Л. Зуєвич