СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-о/759/1356/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Бабич Н.Д., перевіривши матеріали заяви в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про встановлення факту спільного проживання,-

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023 року до суду надійшла вказана заява.

Ухвалою суду від 04.09.2023 р., вказану заяву залишено без руху, надано час для усунення недоліків.

11.09.2023 р., надійшла заява про усунення недоліків, та заява в новій редакції.

В своїй заяві просить суд встановити факт спільного проживання з метою отримання пенсії по втраті годувальника.

Отже, суд доходить висновку про те, що встановлення даного факту заявнику необхідно для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника у зв`язку із відмовою Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві у призначені пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Просудову практикув справах про встановлення фактів, що маютьюридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Тобто, встановлення факту перебування особи на утриманні передбачає подальше звернення особи до органів Пенсійного Фонду України з метою оформлення та призначення відповідної пенсії.

Статтею 36Закону України«Про загальнообов`язковедержавне пенсійнестрахування» встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Непрацездатні члени сім`ї особи, зниклої безвісти, у порядку, передбаченому Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти", які були на її утриманні, незалежно від тривалості страхового стажу годувальника, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника у порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено Законом України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Зважаючи на те, що відповідно до наведених норм Закону пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, з урахуванням положень частини третьої статті 1268 ЦК України, з метою недопущення порушення прав, свобод та інтересів, визначення кола та залучення інших членів сім`ї померлого - спадкоємців (у випадку їх наявності) до участі у справі, так як, станом на день подання заяви коло спадкоємців не є визначеним, з урахуванням тих обставин, що право заявниці на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника не визнається управлінням Пенсійного фонду України, яке оспорює факт перебування заявниці на його утриманні, а тому існує спір про право, суд дійшов висновку, що дана справа про встановлення факту перебування на утриманні, повинна розглядатись в порядку позовного провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 315ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З поданої до суду позовної заяви вбачається спір про право, зокрема, заявник в поданій до суду заяві просить встановити факт спільного проживання, з метою отримання права на пенсію по втраті годувальника.

З поданої до суду заяви вбачається спір про право, зокрема, про право ОСОБА_1 на отримання пенсії по втраті годувальника.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що з поданої до суду заяви вбачається спір про право, у відкритті провадження за даною заявою необхідно відмовити, ро6зяснивши право звернення з позовом в загальному порядку з дотриманням правил підсудності та підвідомчості спорів.

Керуючись ст. 315 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по заяві ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві про встановлення факту спільного проживання.

Заяву з всіма додатками повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: Бабич Н.Д.