Справа №487/47/23
Провадження №2/487/1951/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2023 Суддя Заводського районного суду міста Миколаєва Афоніна С.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2045712 грн., моральної шкоди у розмірі 268400 грн. та завданих реальних збитків та упущеної вигоди в сумі 14101375,32 грн., з урахування 3% річних та інфляційних витрат.

Вивчивши матеріали справи, проходжу до висновку про залишення позовної заяви без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ЦПК України).

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивачем не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини, а саме якими діями, бездіяльністю або рішенням саме відповідача, яка фізичної особи, позивачу завдана матеріальна та моральна шкода та спричинені збитки.

Крім того, стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі, в тому числі суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з`ясувати коло цивільних справ, які даний суд компетентний вирішувати по суті.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Дотримання судами процесуальних норм інституту підсудності є вимогою ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке гарантує, що кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Главою 2 пар. 3 ЦПК України визначена територіальна юрисдикція (підсудність) .

З наданих матеріалів позову вбачається, що позивачем зазначено місце перебування відповідача за місцем його роботи за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа №884/50-2023 від 20.01.2023 відділу правового забезпечення ГУНП в Миколаївській області №124/27-2023 від 31.01.2023 та довідки №36/14-2023 від 30.01.2023, ОСОБА_2 службу в ГУНП в Миколаївській області не проходить.

Згідно відповіді №104415 від 07.06.2023, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва, позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому, в позові ОСОБА_1 відсутні посилання на норми цивільно-процесуального законодавства щодо підстав звернення з даним позовом саме до Заводського районного суду м. Миколаєва, що позбавляє суд визначити підсудність у даній справі.

В заяві від 21.03.2023 позивач обґрунтовуючи підстави для звернення до Заводського районного суду м. Миколаєва посилається на норми ч. 6 ст. 28 ЦПК України, що позови про відшкодування шкоди, завданої майну фізичних або юридичних осіб, можуть пред`являтися за місцем заподіяння шкоди, а відповідач завдав шкоди його майну, яке розташоване саме у Заводському районі м. Миколаєва.

В той же час, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач посилається на ст. 5 Закон України «Про судовий збір» щодо звільнення його від сплати судового збору, у справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, позов пред`явлено щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування.

Проте, враховуючи, що позивач просить про відшкодування шкоди, завданої його майну, відповідно до ст.. 1166 ЦК України, а саме: матеріальної шкоди у розмірі 2045712 грн., моральної шкоди у розмірі 268400 грн. та завданих реальних збитків та упущеної вигоди в сумі 14101375,32 грн., з урахування 3% річних та інфляційних витрат, норми ст. 5 Закон України «Про судовий збір» щодо звільнення його від сплати судового збору, у справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, позов пред`явлено щодо відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює досудове розслідування, на дані правовідносини не розповсюджуються, інших підстав для звільнення його від сплати судового збору не зазначає, тому позивачу слід сплати судовий збір у розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір».

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає ставки для сплати судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2023 році з 01 січня встановлений у розмірі 2684 гривень.

Моральна шкода відноситься до втрат немайнового характеру, а її відшкодування може здійснюватися, зокрема, за рахунок компенсації грошовими коштами, то позовна вимога про стягнення моральної шкоди в цьому випадку стає майновою вимогою, відповідно судовий збір за таку вимогу підлягає сплаті як за вимогу майнового характеру.

Враховуючи розмір позовних вимог майнового характеру у загальному розмірі 16415487,32 грн., позивачу необхідно надати суду докази сплати судового збору у розмірі 13420 грн. або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

Керуючись статтями 175, 177, 185, 260 Цивільного процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди та відшкодування збитків - залишити без руху.

Копію ухвали направити позивачу для відома та надати строк для усунення недоліків терміном десяти днів з дня отримання нею копії ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, позовна заява буде вважатися не поданою та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М. Афоніна