Провадження № 22-ц/801/1451/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Міхасішина І.В., Войтко Ю.Б.,

з участю секретаря судового засідання Собцевої А.Р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни

на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Ан О.В., дата складення повного тексту не зазначена,

у справі №127/27978/22

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1» (відповідач)

про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, -

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ДУ «Вінницька установа виконання покарань № 1» про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 13.12.2016 вона працювала на посаді начальника фінансового відділу головного бухгалтера Вінницької установи ВП управління Державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області.

В результаті службової перевірки, яка проводилась з 15 по 22 червня 2022 року фінансово-господарської діяльності ДУ "Вінницька УВП (№1) було виявлено ряд порушень бухгалтерського обліку.

Крім того, було проведено службове розслідування щодо невиконання або неналежного виконання під час службової діяльності вимог чинного законодавства начальником ДУ «Вінницька УВП (№1)» - начальником арештного дому полковником внутрішньої служби Дудоладовим А.А. та іншими посадовими особами ДУ «Вінницька УВП (№ 1)».

10 жовтня 2022 наказом № 140/ОС-22 «Про особовий склад» її було звільнено з роботи на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України - за систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення.

Вважає наказ про її звільнення незаконними, а тому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просила скасувати наказ начальника ДУ «Вінницька УВП (№ 1)» від 10.10.2022 року № 39/ОС-СТ-22 «Про підсумки службового розслідування»; скасувати наказ начальника ДУ «Вінницька УВП (№ 1)» від 10.10.2022 року № 140/ОС-22 «Про особовий склад» яким звільнено ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України; поновити її на посаді начальника фінансового відділу головного бухгалтера ДУ «Вінницька УВП (№ 1)»; стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 01.11.2022 року по день набрання рішенням законної сили рішенням суду про поновлення на роботі.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

14 червня 2023 року до апеляційного суду надійшла апеляційна скарга представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Р.В., у якій апелянт просить скасувати судове рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним через невідповідність висновків дійсним обставинам справи, а також постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що відповідачем порушено строк застосування дисциплінарного стягнення, перебіг якого, який на думку апелянта почався 22 червня 2022 року, тобто з дня складення довідки про результати перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ДУ «Вінницька УВП (№ 1)».

Вважає також неможливим проведення щодо ОСОБА_1 службового розслідування, оскільки остання не є особою рядового чи начальницького складу, а відтак використання його результатів для здійснення дисциплінарного провадження щодо неї.

Зазначає також про відсутність письмового пояснення ОСОБА_1 та акту про відмову їх надавати, що в силу ст. 149 КЗпП України є обов`язковим до застосування дисциплінарного стягнення.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 червня 2023 року відкрито апеляційне провадження, а ухвалою від 08 серпня 2023 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні ОСОБА_2 і її представник - адвокат Чернілевська Р.В. вимоги апеляційної скарги підтримали на умовах, викладених в ній, та просила задовольнити.

Представник відповідача ДУ «Вінницька УВП (№ 1)» Грицуляк Т.П. проти вимог апеляційної скарги заперечував, просить залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом встановлено, що в період з 13.12.2016 по 31.10.2022 позивачка ОСОБА_1 перебувала на посаді начальника фінансового відділу головного бухгалтера Вінницька УВП УДПтС України у Вінницькій області (№ 1), яка перейменована на в ДУ «Вінницька УВП (№ 1)».

Наказом начальника ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» від 10 жовтня 2022 року № 140/ОС-22 ОСОБА_1 звільнена з посади начальника фінансового відділу головного бухгалтера за п. 3 ст. 40 КЗпП України систематичне невиконання працівником без поважних причин обов`язків покладених нього, до якої раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягування з 31 жовтня 2022 року.

Виданню оскаржуваного наказу передували наступні події.

Згідно планузавдання, затвердженого начальником Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, було проведено перевірку окремих питань фінансово-господарської діяльності ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» за результатами якої складно довідку про результати.

Зазначеною перевіркою, яка проводилась з 15 по 22 червня 2022 року виявлено ряд порушень, а тому членами перевірки запропоновано усунути їх і зазначено виконавців, серед яких у переважній більшості головний бухгалтер.

Протоколом наради від 06.07.2022 року вирішено ініціювати притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника ДУ «Вінницька УВП (№1)» та посадових осіб.

В подальшому, на виконання наказу Міністерства Юстиції України від 30.06.2022 «Про проведення службового розслідування», комісією проведено службове розслідування щодо невиконання або неналежного виконання під час службової діяльності вимог чинного законодавства начальником ДУ «Вінницька УВП (№ 1)» начальником арештного дому полковником внутрішньої служби Дудоладовим А.А. та іншими посадовими особами ДУ «Вінницька УВП (№1)» за результатами якого 29 липня 2022 року складено висновок.

За вказаним висновком члени комісії вважали доцільним рекомендувати начальнику державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» прийняти рішення щодо доцільності в подальшому перебуванні в займаній посаді начальника фінансового відділу головного бухгалтера ОСОБА_1 за неналежне виконання посадових обов`язків, порушення вимог чинного законодавства в частині відсутності контролю за фінансово-господарською діяльністю установи.

Із висновком службового розслідування від 29 липня 2022 року позивач була ознайомлена 10 жовтня 2022 року, оскільки з 01 серпня 2022 року (наступний робочий день після складення висновку) по 07 жовтня 2022 року остання перебувала на лікарняному.

Позиція апеляційного суду

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений статтею 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Позивачем оспорюється правомірність наказу начальника ДУ «Вінницька УВП (№1)» від 10 жовтня 2022 року № №140/ОС-22 про звільнення її з роботи відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України.

Статтею 139 КЗпП України встановлено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

Систематичне невиконання трудових обов`язків - неодноразове здійснення працівником цих вчинків (два чи більше разів здійснення працівником винного невиконання чи неналежного виконання обов`язків після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше).

За частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.

Дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника (частина перша статті 147-1 КЗпП України).

Відповідно до статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно посадової інструкції, ОСОБА_1 як начальник фінансового відділу головний бухгалтер, в своїй діяльності керується Конституцією України, законами України та відповідними вказівками вищестоящої організації. До обов`язків головного бухгалтера відноситься чіткий облік результатів фінансово господарської діяльності установи згідно із встановленими правилами; складання достовірної бухгалтерської звітності на основі документів і бухгалтерських записів, подання їх у встановлені строки відповідним органам. Головний бухгалтер разом з керівниками інших служб зобов`язаний контролювати: - додержання встановлених правил оформлення прийомки і відпуску товарно-матеріальних цінностей; правильність використання фонду оплати праці, встановлення посадових окладів, суворе дотримання штатної і касової дисципліни. Головний бухгалтер несе відповідальність: за неправильне ведення бухгалтерського обліку, наслідком чого явилось запущеність в бухгалтерському обліку і неправильність бухгалтерської звітності; за зрив строків надання місячних, квартальних і річних бухгалтерських звітів і балансів відповідальним органам; за дотримання дисципліни і законності серед працівників відділу.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення до працівника, власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як встановлено по справі, під час службового розслідування, ОСОБА_1 надала письмові пояснення щодо неналежного виконання нею службових обов`язків і вони були враховані при прийнятті рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

За пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

У справах про поновлення на роботі особи, звільненої за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на неї трудовим договором, судам необхідно з`ясувати, у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи не застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 частини статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок (постанова Верховного Суду від 09 грудня 2021 року в справі № 489/58/20).

Посилання позивача на те, що отримана нею попередня догана була винесена за невиконання протокольного рішення, а тому не відносилась до порушення нею трудової дисципліни, оскільки вказані обставини спростовуються п. 1 розділу 1 посадової інструкції начальника фінансового відділу (обов`язку дотримуватися в свої діяльності законодавства України та вказівок вищестоящої організації) , п. 7 ст. 8 ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та відноситься до забезпечення головним бухгалтером дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності.

При цьому слід врахувати, що Державна установа "Вінницька установа виконання покарань (№ 1)" є спеціальною установою, відносини якої регулюються спеціальним законодавством і мають специфічний характер.

Так, згідно статті 11 ЗУ "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", установи виконання покарань та слідчі ізолятори утворюються і ліквідуються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань та виконують функції, передбачені законом та іншими нормативно-правовими актами. Законодавством визначаються особливості відвідування цих установ і слідчих ізоляторів та спеціальні вимоги режиму доступу на їх територію.

Згідно статті 13 Закону, підприємства установ виконання покарань є державними підприємствами, які здійснюють господарську діяльність та професійно-технічне навчання засуджених. Підприємства установ виконання покарань проводять свою діяльність відповідно до законодавства з урахуванням таких особливостей: 1) засновником підприємств установ виконання покарань є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, який затверджує їх статути; 2) створення, реорганізація і ліквідація підприємств установ виконання покарань, розпорядження їх майном здійснюються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань; 3) підприємства установ виконання покарань визначають структуру управління і штати в порядку, встановленому законодавством; 4) керівниками підприємств установ виконання покарань є за посадами заступники начальників установ виконання покарань; 5) порядок призначення і звільнення з посад, права, обов`язки та умови служби працівників підприємств установ виконання покарань, які мають спеціальні звання рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, визначаються відповідно до законодавства.

Вказаним законом врегульовано відносини осіб, які працюють в установах виконання покарань та взаємодія між ними. Системний аналіз ст. 16 ЗУ "Про Державну кримінально-виконавчу службу України" дає можливість зробити висновок про те, що фінансово-господарську діяльність в установі повинна здійснювати службова особа. Саме тому до штату державної установи були в грудні 2022 року внесені зміни про скорочення посади начальника відділу - головного бухгалтера на службову особу підполковника внутрішньої служби головного бухгалтер-начальника відділу.

Щодо доводів апеляційної скарги про неприпустимість використання матеріалів службового розслідування як підстави для звільнення ОСОБА_1 , так як вона не була суб`єктом, щодо якого проводилося службове розслідування, апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Державній кримінально - виконавчій службі України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України №356/5 підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядового і начальницького складу службової дисципліни, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового чи начальницького складу або їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового чи начальницького складу та можуть викликати суспільний резонанс.

Згідно п. 7 розділу 1 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року № 2823/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 05 вересня 2018 р. за № 1010/32462, - Безпосередній контроль за діяльністю установ виконання покарань здійснюють Департамент та міжрегіональні управління. Персонал Департаменту та міжрегіональних управлінь перевіряє установи виконання покарань на підставі приписів або планів-завдань, затверджених начальником Департаменту або його заступниками, начальниками міжрегіональних управлінь або їх заступниками. Працівники апарату Міністерства юстиції України перевіряють установи виконання покарань на підставі наказу Міністерства юстиції України з визначенням мети перевірки, посадових осіб, уповноважених на проведення перевірки, дати початку її проведення та плану перевірки.

Згідно з висновком службового розслідування від 29.07.2022, воно проводилося щодо невиконання або неналежного виконання під час службової діяльності вимог чинного законодавства начальником державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» - начальником арештного дому полковником внутрішньої служби Дудоладовим Анатолієм Анатолійовичем та іншими посадовими установи державної установи.

Проте в ході проведення службового розслідування було встановлено не лише факти слабкого контролю щодо ведення фінансово-господарської діяльності в установі, за що начальника державної установи начальника арештного дому полковника внутрішньої служби ОСОБА_3 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, а й встановлено неналежне виконання посадових обов`язків, порушення вимог чинного законодавства в частині відсутності контролю за фінансово-господарською діяльністю установи начальником фінансового відділу головним бухгалтером ОСОБА_1 та рекомендовано начальнику прийняти рішення щодо доцільності в подальшому її перебуванні в займаній посаді, розглянути питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності інших працівників фінансового відділу.

З цих підстав, доводи про неможливість проведення відносно ОСОБА_1 службової перевірки, і як наслідок неврахування висновку службового розслідування, є безпідставними.

Не спростовують висновків службового розслідування і посилання ОСОБА_1 на те, що до його закінчення більшість виявлених ним недоліків були усунуті працівниками відділу, так як зазначене по суті означає визнання ОСОБА_1 як начальником відділу існування таких порушень в діяльності відділу і її, як його керівника, а також підтверджує неналежне виконання посадових обов`язків, порушення вимог чинного законодавства в частині відсутності контролю за фінансово-господарською діяльністю установи.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що строк для накладення дисциплінарного стягнення слід відраховувати саме з часу закінчення службового розслідування 29.07.2022, а не з часу складення довідки 22.06.2022, так як саме в ході службового розслідування було не лише встановлено наявність певних порушень в фінансово-господарській діяльності ДУ «Вінницька УВП (№ 1)», а вказано осіб, які їх допустили, відібрано від них пояснення по суті порушень, тобто встановлено вину зазначених осіб, яка є необхідною умовою притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Оскільки з 01.08.2022 року по 07.10.2022 року ОСОБА_1 перебувала на лікарняному й зазначені періоди не включаються до строк для накладення дисциплінарного стягнення, а тому апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про сплив строку притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що керівництво ДУ «Вінницька УВП (№ 1)» письмово пропонувало ОСОБА_1 іншу посаду - посаду бухгалтера, проте остання відмовилася, зазначивши про відсутність вакантних посад.

10.10.2022 року наказом № 39/ЩС-СМ про підсумки службового розслідування було закінчено службове розслідування вирішено звільнити ОСОБА_1 з займаної посади. В той же день 10.10.2022 року було винесено наказ № 140-ЩС-22 про звільнення ОСОБА_1 .

Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про дотримання строків притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Оскільки судом встановлено, що позивач на законних підставах була звільнена з роботи за систематичне невиконання нею без поважних причин обов`язків, покладених трудовим договором, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного стягнення, то суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат

По справі відсутні підстави для перерозподілу чи відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 374, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, Суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Чернілевської Руслани Віталіївни залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 18 травня 2023 року, без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 14.09.2023.

Головуючий:І.М. Стадник
Судді:Ю.Б. Войтко І.В. Міхасішин