провадження № 2/361/757/23
РІШЕННЯ

Іменем України

10 травня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретарів: Панек А.С., Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Київське квартирно-експлуатаційне управління про визнання незаконним і скасування рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку, визнання незаконним і скасування частково наказу командира військової частини та зобов`язання поновити на квартирному обліку,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, у якому просив визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 ), оформлене протоколом № 3 від 16 вересня 2021 року, затверджене п. 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 20 вересня 2021 року № 367, про виключення його, прапорщика запасу ОСОБА_1 , з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: він, дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 та син ОСОБА_4 ; визнати незаконним та скасувати наказ командира в/ч НОМЕР_1 Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20 вересня 2021 року № 367 у частині виключення його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, зі складом сім`ї 4 особи (п. п. 1, 4 наказу); зобов`язати в/ч НОМЕР_1 поновити його зі складом сім`ї 4 (чотири) особи на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, у загальній черзі з 21 серпня 2001 року, у пільговій першочерговій черзі з 15 лютого 2016 року за порядковим номером, що існував на момент зняття його з такого обліку.

В обґрунтування позову зазначав, що у період з 08 червня 1994 року по 14 листопада 2019 року він проходив військову службу в Збройних Силах України. У період з 16 по 25 липня та з 04 листопада по 04 грудня 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, є учасником бойових дій.

21 серпня 2001 року його зараховано на квартирний облік у військовій частині НОМЕР_2 , із 15 лютого 2016 року його складом сім`ї 4 особи (він, дружина і два сини) включено в список на першочергове отримання житла. 14 листопада 2019 року він звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту. На цій підставі, рішенням житлової комісії НОМЕР_1 , оформленим протоколом № 3 від 16 вересня 2021 року, його знято з квартирного обліку у в/ч НОМЕР_1 складом сім`ї 4 особи.

Вказане рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про зняття з квартирного обліку позивач вважає незаконним та несправедливим, оскільки вислуга його років на військовій службі становить більше 25 років, на квартирний облік він зарахований до 01 січня 2005 року, звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, набув право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, тому підстави для зняття його та членів його сім`ї з квартирного обліку у в/ч НОМЕР_1 відсутні. У зв`язку з цим, позивач вважає, що з квартирного обліку його разом із сім`єю знято всупереч вимогам чинного законодавства.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_5 подав до суду заяву, у якій зазначав, що позовні вимоги підтримує, просив суд задовольнити їх повністю та розглянути справу за відсутності сторони позивача.

Представники відповідача в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких просили суд розглянути справу за відсутності сторони відповідача. Останній подав до суду відзив на позов, у якому зазначав, що ОСОБА_1 знято з квартирного обліку правомірно, відповідно до вимог законодавства, оскільки відсутні правові підстави для подальшого залишення його на обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, з огляду на звільнення позивача у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту. Просили суд у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи Київського квартирно-експлуатаційного управління (далі Київське КЕУ) Сулима І.В. у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила суд позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Начальник Київського КЕУ Діцуленко К.С. подав до суду письмові пояснення, у яких вказував, що позивач ОСОБА_1 звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту, що позбавляє його права залишатися на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 , оскільки підставою звільнення позивача у запас є закінчення строку дії контракту, а не вік, стан здоров`я, скорочення штату чи проведення інших організаційних заходів, тому з квартирного обліку позивача ОСОБА_1 рішенням житлової комісії військової частини знято правомірно. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши позицію учасники справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 06 червня 1994 року позивач ОСОБА_1 призваний на строкову військову службу Броварським РВК Київської області.

У період з 08 червня 1994 року по 14 листопада 2019 року ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України, що підтверджується витягом з послужного списку прапорщика запасу ОСОБА_1 , наданого ІНФОРМАЦІЯ_1 за № 2/3/1/1189 від 05 квітня 2021 року.

21 серпня 2001 року рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_2 позивача ОСОБА_1 разом із сім`єю було зараховано на квартирний облік громадян, які потребують покращення житлових умов.

У період з 16 по 29 липня та з 04 листопада по 04 грудня 2015 року позивач ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_3 від 18 січня 2016 року № 342; витягами з наказів керівника сектору М від 16 липня 2015 року № 197 та від 29 липня 2015 року № 210; витягами з наказу першого заступника керівника антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 05 листопада 2015 року № 309 та від 04 грудня 2015 року № 338; є учасником бойових дій,що підтверджується виданим йому посвідченням серії НОМЕР_4 від 29 грудня 2015 року.

15 лютого 2016 року засіданням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 прапорщика ОСОБА_1 зі складом 4 особи (він, дружина та два сини) зараховано до списку осіб, які мають право на першочергове отримання житлових приміщень, з 15 лютого 2016 року як учасника бойових дій, у загальній черзі його залишено на квартирному обліку з 21 серпня 2001 року.

14 листопада 2019 року прапорщика ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за підпунктом а п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу (у зв`язку із закінченням строку контракту), що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини в/ч НОМЕР_1 від 01 листопада 2019 року № 34-РС.

16 вересня 2021 року оспорюваним рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , оформленим протоколом № 3 від 16 вересня 2021 року, затвердженим п. 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 20 вересня 2021 року, прапорщика запасу ОСОБА_1 виключено з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, складом сім`ї 4 (чотири) особи: він, дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 .

Підставою виключення ОСОБА_1 із сім`єю з квартирного обліку стала невідповідність підстави його звільнення вимогам п. 8 ст. 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Із 15 червня 2021 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_5 .

Із довідки № 127 від 22 вересня 2021 року вбачається, що прапорщик запасу ОСОБА_1 постійним житлом не забезпечений, має однокімнатну службову квартиру, що знаходиться за адресою: в/ АДРЕСА_1 , загальною площею 30,7 м2.

Судом встановлено, що прапорщик запасу ОСОБА_1 перебував на квартирному обліку військовослужбовців Семиполківського гарнізону в загальній черзі з 21 серпня 2001 року та у пільговій черзі з 15 лютого 2016 року. На момент зняття його з черги 16 вересня 2021 року в загальній черзі він був за № 10, у пільговій черзі за № 25 (список квартирної черги станом на 01 липня 2021 року), що підтверджується довідкою № 484, виданою 05 листопада 2021 року в/ч НОМЕР_1 .

Позивач ОСОБА_1 , вважаючи, що зняття його та сім`ї з квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, відбулося всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки на момент звільнення з військової служби він мав вислугу років на військовій службі більше 25 років, набув право на пенсію на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та не набув у власність житлове приміщення, звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У ч. 1 ст. 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі Закон № 2011-XII), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За змістом абз. 1 п. 1 ст. 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

03 серпня 2006 року Кабінет Міністрів України відповідно до ст. 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей прийняв постанову за № 1081, якою затвердив Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі Порядок), який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей.

Вказаний Порядок є чинним на момент розгляду судом даної справи.

Згідно із абз 1 п. 3 Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

У абз. 3 п. 3 Порядку визначено, що забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Відповідно до п. 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

За змістом абз 1. п. 9 ст. 12 Закону № 2011-XII (в редакції Закону від 30 березня 2021 року № 1357-IX) військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Аналогічні приписи закріплені й у п. 29 Порядку (зі змінами, внесеними згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 06 січня 2023 року № 15), у якому теж зазначено, що в ійськовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі звільнення з військової служби в запас за станом здоров`я або у разі, коли вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку із скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості їх використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі розформування військової частини у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла.

Дія п. 9 ст. 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей безпосередньо пов`язується з тим, на якій підставі, зазначеній у п. 6 ст. 26 цього ж Закону військовослужбовця звільнено у запас чи у відставку.

У п. 30 Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому, зазначений п. 30 Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з квартирного обліку й в інших випадках, передбачених законодавством.

На час взяття позивача ОСОБА_1 на квартирний облік, порядок взяття на облік та отримання житла військовослужбовцями визначався Положенням про порядок забезпечення жилою площею в Збройних силах України, затвердженим наказом Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20.

У п. 13 Положення передбачалося, що військовослужбовці перебувають на квартирному обліку у військовій частині та КЕЧ району до отримання жилого приміщення, за винятком випадків, передбачених у цьому пункті: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення; при переміщенні військовослужбовця

до нового місця служби у інший населений пункт; при засудженні військовослужбовця до позбавлення волі на термін понад 6 місяців, крім умовного засудження; при наданні відомостей, що не відповідають дійсності та які стали основою для прийняття на облік або неправомірних дій командування при вирішенні питання про прийняття на облік.

Вказаний вище наказ Міністра оборони України від 03 лютого 1995 року № 20 втратив чинність на підставі наказу Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577, яким затверджена Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень.

У п. 1.4 даної Інструкції передбачалося, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV Про внесення змін до статті 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Наказ Міністра оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577 втратив чинність на підставі наказу Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року № 737, яким затверджена Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями.

У абз. 1 п. 1.4 цієї Інструкції встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Згідно із абз. 2 п. 1.4 Інструкції військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 1 січня 2005 року (набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV Про внесення змін до статті 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей), забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку без врахування вислуги на військовій службі.

Відповідно до абз. 1 п. 2.16 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

За змістом п. 2.17 даної Інструкції військовослужбовці, зараховані на квартирний облік після набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV Про внесення змін до ст. 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, які мають вислугу на військовій службі менше ніж 20 років, у разі звільнення з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів та неможливістю проходити військову службу, залишаються на цьому обліку до отримання жилого приміщення для постійного проживання.

У п. 2.18 зазначеної Інструкції передбачено, що військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі:

поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення;

отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання;

переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт;

звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;

звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу);

обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Наказ Міністра оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 втратив чинність на підставі наказу Міністра оборони України від 31 липня 2018 року № 380, яким затверджена Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка є чинною на час розгляду справи судом.

Згідно із п. 4 розділу І даної Інструкції військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.

Відповідно до п. 21 розділу VІ вказаної Інструкції зняття військовослужбовців з обліку проводиться у разі:

поліпшення житлових умов до встановлених норм забезпечення житловою площею громадян у відповідному населеному пункті;

подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на квартирний облік, включення до списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання житлових приміщень, або неправомірних дій посадових (службових) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Ця Інструкція є чинною на даний час, була чинною на момент звільнення 14 листопада 2019 року позивача ОСОБА_1 у запас з військової служби та прийняття 16 вересня 2021 року житловою комісією в/ч НОМЕР_1 рішення, оформленого протоколом № 3 від 16 вересня 2021 року, затвердженого наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 20 вересня 2021 року № 367, яким прапорщика запасу ОСОБА_1 складом сім`ї 4 (чотири) особи виключено з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Системний аналіз норм Закону № 2011-XII та зазначених вище наказів Міністра оборони України, якими затверджувалися Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже й на залишення на обліку до отримання ними житла, у тому числі й у разі звільнення їх у запас чи відставку.

Верховний Суд у своїх постановах від 25 березня 2019 року у справі № 359/2295/17, від 08 квітня 2020 року у справі № 683/2197/18, від 20 травня 2019 року у справі № 487/6514/17, у справах за таких же обставин, як і у цій справі, дійшов наступних висновків, що оскільки вислуга позивача на військовій службі складає більше ніж 20 років, він був зарахований на облік до 01 січня 2005 року, звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, тому відсутні правові підстави для зняття позивача та членів його сім`ї із квартирного обліку у військовій частині.

Вказане узгоджується також із правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06 червня 2018 року у справі № 752/5881/15-ц, у якій Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про правомірність зняття позивача як колишнього військовослужбовця та членів його сім`ї з квартирного обліку після звільнення у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту, оскільки він мав вислугу років на військовій службі менше 20 років.

Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що вислуга років ОСОБА_1 на момент його звільнення з військової служби у запас становить 25 років 8 місяців, станом на дату звільнення та дату його звернення до суду житлові умови сім`ї позивача не змінилися, він та його родина потребують покращення житлових умов, оскільки постійним житлом вони не забезпечені, перебували на квартирному обліку за останнім місцем проходження служби, після звільнення з військової служби у запас інший населений пункт для постійно проживання не обирали, проживають в однокімнатній службовій квартирі за останнім місцем проходження служби за адресою: військове містечко Семиполки, АДРЕСА_1 , загальною площею 30,7 м2, що підтверджується виданою в/ч НОМЕР_1 довідкою від 22 вересня 2021 року за № 127.

Враховуючи викладене, відсутність обставин внаслідок чого відпала необхідність для надання іншого жилого приміщення і те, що на час звільнення у запас ОСОБА_1 мав вислугу років на військовій службі понад 20 років, був зарахований на квартирний облік до 01 січня 2005 року, звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, інший населений пункт для постійного місця проживання не обирав, суд вважає, що за таких обставин позивач ОСОБА_1 має право на отримання житла, а отже й на залишення його на квартирному обліку до отримання ним житла у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення цивільного права; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п. п. 4, 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 3 від 16 вересня 2021 року, затверджене п. 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 20 вересня 2021 року № 367, та п. 4 цього ж наказу командира в/ч НОМЕР_1 про виключення ОСОБА_1 складом сім`ї 4 особи (він, дружина і двоє дітей) з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, є незаконними та підлягають скасуванню, порушені права позивача мають бути захищені шляхом поновлення позивача разом із членами сім`ї (дружина та два сини) на квартирному обліку у загальній черзі з 21 серпня 2001 року, а у пільговій першочерговій черзі з 15 лютого 2016 року за його порядковим номером, що існував на момент його зняття з такого обліку.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, відсутність передбачених законодавством правових підстав для зняття позивача ОСОБА_1 із квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, порушення його конституційного права на житло, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 ґрунтується на вимогах чинного законодавства, знайшов своє підтвердження в суді та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Доводи відповідача і третьої особи про те, що звільнення ОСОБА_1 з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту позбавляє його права залишатися на квартирному обліку у військовій частині є безпідставними, оспорюване позивачем рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 3 від 16 вересня 2021 року, затверджене п. 1 наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 20 вересня 2021 року № 367, прийняте всупереч зазначеним у рішенні суду нормам законодавства та в порушення законних прав позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 82, 89, 259, 263 265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 3 від 16 вересня 2021 року, затверджене п. 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20 вересня 2021 року № 367, про виключення прапорщика запасу ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 Про затвердження рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 20 вересня 2021 року № 367 у частині виключення прапорщика запасу ОСОБА_1 з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, зі складом сім`ї 4 (чотири) особи (пункти 1 та 4 наказу).

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, у загальній черзі з 21 серпня 2001 року, у пільговій першочерговій черзі з 15 лютого 2016 року за його порядковим номером, що існував на момент зняття з такого обліку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.