Справа № 331/4230/23
Провадження № 2/331/1640/2023
УХВАЛА

18 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Жукової О.Є.

за участю секретаря - Мироненко О.В.

розглянувши в підготовчому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до російської федерації в особі Уряду російської федерації про відшкодування збитків спричинених внаслідок збройної агресії російської федерації та окупації частини території України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до російської федерації в особі Уряду російської федерації про відшкодування збитків спричинених внаслідок збройної агресії російської федерації та окупації частини території України.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2023 року провадження по справі відкрите.

Крім того, зазначеною ухвалою судді від 29 червня 2023 року зобов`язано ОСОБА_1 здійснити нотаріально посвідчений переклад даної ухвали суду від 29 червня 2023 року , позовної заяви та доданих до неї документів на російську мову та направити скан-копії такого перекладу на офіційну електронну пошту (адресу) міністерства юстиції російської федерації - ІНФОРМАЦІЯ_1 (за необхідності - за допомогою сервісу VPN), докази чого надати суду у строк до 29 липня 2023 року.

Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа від 29.06.2023 , ухвала суду була доставлена на електронну адресу позивача 29.06.2023 .

Станом на 18.09.2023 вимоги ухвали суду від 29.06.2023 не були виконані , позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, так само про причини невиконання вимог ухвали суду також не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні.

Згідно ч.4 ст.10 ЦПК України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасникам справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України".

У рішенні у справі «Калашников проти Росії», Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст.17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, зокрема, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 7, 10 ст.84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що отримавши ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 29.06.2023 ОСОБА_1 не виконав її в частині надання витребуваних судом документів, про причини невиконання вимог ухвали суду також не повідомив .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 всупереч положенням ст. 81 ЦПК України не надав суду належних і допустимих документальних доказів на підтвердження відсутності підстав та можливості надати суду витребувані докази у встановлений строк.

У зв`язку з неможливістю ухвалення судом законного та обґрунтованого рішення без витребуваних доказів, які не надано позивачем без поважних причин, в силу наведених вище положень статті 257 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись п.9 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до російської федерації в особі Уряду російської федерації про відшкодування збитків спричинених внаслідок збройної агресії російської федерації та окупації частини території України залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвала (повний текст) підписана 18 вересня 2023 року без її проголошення відповідно до вимог ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.Є. Жукова