Справа № 487/2038/23
Провадження № 2/487/1346/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Гаврасієнка В.О., за участю секретаря судового засідання Радченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів

В С Т А Н О В И В:

13.04.2023 до суду із позовною заявою звернулась адвокат Лисенко Валентина Сергіївна в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, у якій просила зменшити розмір аліментів, визначений судовим наказом Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.10.2022 року по справі №487/3091/22 провадження №2-н/487/586/22 та стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/8 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги позивач мотивовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до судового наказу по справі № 487/3091/22, виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 13.10.2022 року, з позивача на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття. Проте сімейний стан позивача змінився, оскільки він створив нову сім`ю та уклав шлюб, від якого має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на утриманні позивача. Крім того, йога дружина вагітна, в зв`язку з чим вона не працює, ніяких доходів не отримує та перебуває на його утриманні. Позивач є військовослужбовцем. Єдиним джерелом доходів його сім`ї є лише його заробітна плата, яка складає на теперішній час близько 20 000 грн. на місяць, чого з врахуванням стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини від заробітної плати недостатньо для забезпечення моєї сім`ї. Фінансовий стан позивача важкий також у зв`язку з тим, що фактично всі зароблені ним кошти в період з червня по грудень 2022 року, які є спільним майном подружжя, загалом близько 120 000 грн., він перерахував відповідачу. На підставі викладеного позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 24.04.2023 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Представник позивача ОСОБА_5 до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_6 до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила відмовити у задоволенні позову.

21.07.2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначила, позовні вимоги не визнає повністю. Вказала, що позивачем не надано доказів того, що він несе додаткові витрати пов`язані із наймом житла. Також зазначила, що згідно доданої до позовної заяви довідки про доходи позивача, він має стабільний офіційних дохід, який з урахуванням сплачених аліментів, становить більше ніж встановлена мінімальна заробітна плата в Україні. Також відсутні докази, що дитина або інші члени родини перебувають на його утриманні. Звернула увагу на те, що дитина ОСОБА_3 хворіє з народження та в зв`язку з хворобою йому було зроблено 4 операції. Згідно розрахунку зі сплати аліментів станом на 20.07.2023 року заборгованість по сплаті аліментів складає 43678,01 грн. Таким чином, позивачем не доведено змін матеріального становища та інші обставини, які б впливали на його змогу сплачувати аліменти. Враховуючи викладене, твердження позивача, що він не має можливості сплачувати відповідачу аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) є безпідставним. Просила відмовити у задоволенні позивних вимог.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.11.2022 розірвано.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

13.10.2022 судовим наказом, виданим Заводським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ стягнуто з ОСОБА_1 на користьОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 12.10.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Також судом встановлено, що змінились певні обставини, які були враховані судом при визначенні розміру аліментів, а саме: позивач з 04.01.2023 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі та має двох дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, суд вбачає зміну сімейного стану у платника аліментів, тобто позивача, в порівнянні з його сімейним станом на момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку, що потягло зміну матеріального становища та є підставою для зменшення розміру аліментів.

Згідно ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до Закону України від 17.05.2017 року №2037-VІІІ, внесено зміни до Сімейного кодексу України, які стосуються порядку стягнення аліментів на дитину. Зокрема відповідно до ч.2 ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Вирішуючи питання щодо розміру зменшення аліментів, суд враховує стан здоров`я неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який хворіє з народження, в зв`язку з хворобою йому проведено хірургічні операції та він потребує подальшого лікування, тому суд вважає справедливим визначити розмір аліментів саме в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку позивача, що на думку суду, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між правом позивача та захистом прав малолітньої дитини. Зменшення розміру аліментів на 1/8 частину доходів позивача на думку суду негативно вплине на належне забезпечення дитини та суперечитиме її інтересам.

Розглядаючи розподіл судових витрат, суд дійшов такого.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Позивачем при звернення до суду було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн. Оскільки що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 805,20 грн.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням, у якому просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір, сплачений за подачу позовної заяви до суду та витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_6 надала до суду клопотання, у якому зазначила, що розмір витрат на правову допомогу не визнає у повному обсязі, звернула увагу на те, що представник позивача не з`являвся до судового засідання, не брав безпосередньо участь у справі, а відтак відповідач вважає відшкодування витрат позивача недоречними, безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються - згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ст. 12 ч.3, 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості суду надано: Додаткову угоду від 25.02.23 року до договору №21/02-23 про надання правової допомоги від 21.02.2023 року, яким визначено гонорар адвоката у сумі 7000 грн; квитанцію до прибуткового касового ордеру №25/02-23 №1 від 25.02.2022 про сплату гонорару у сумі 7000 грн.; ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Отже, позивачем надані докази, які підтверджують надання правничої допомоги та її оплату.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено в п. 95 Рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п. п. 34-36 Рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 88 Рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише в разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Розглядаючи співмірність заявлених витрат за надання правової допомоги, суд враховує, що справа є малозначною, тому дії щодо досудового аналізу справи та написання позовної заяви не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи; у справі призначались чотири судових засідання, справа розглянута за відсутності сторін, які надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 7000 грн не відповідають критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Виходячи з вищенаведених норм права та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що зазначені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн підлягають зменшенню до 3500 грн., і саме ця сума підлягає стягненню.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають частковому завдоленню.

Керуючись ст.ст. 181, 182, 184, 191 СК України, ст. ст. 12, 13, 141, 258, 264-265, 267-268, 430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються за судовим наказом, виданим 13.10.2022 року Заводським районним судом м. Миколаєвапо справі №487/3091/22 з ОСОБА_1 , на користьОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитини відповідного віку на дитину на 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського Апеляційного суду або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 : проживає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 11 вересня 2023 року.

Суддя В.О. Гаврасієнко