Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/5012/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання Роман К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Виноградівської міської ради Берегівського району Закарпатської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була зареєстрована та проживала разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті залишилося спадкове майно житловий будинок з надвірними будівлями, розташований в АДРЕСА_1 . Позивачка вказує, що прийняла спадщину, однак після звернення до нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа на спадкове майно, який втрачено.

Позивачка ОСОБА_1 у підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача Виноградівської міської ради будучи повідомленим про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання також не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, заперечень проти вимог позивачки не має.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 25.01.2022 року.

За час свого життя мати позивачки заповіт не залишила.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Великоком`ятівською сільською радою 11.04.2012 року, на підставі рішення виконкому Великоком`ятівської сільської ради за №39 від 30.10.2009 року.

Суд констатує, що позивачка після смерті своєї матері відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, як спадкоємець за законом першої черги спадщину прийняла, оскільки на день смерті спадкодавця проживала з нею за однією адресою, що стверджується відміткою в паспорті позивачки від 24.05.1989 року, довідкою Виноградівської міської ради Закарпатської області №20.4-07/258 від 19.06.2023 року та довідкою Виноградівської міської ради Закарпатської області №20.4-07/257 від 19.06.2023 року.

Крім позивачки, інших спадкоємців немає.

Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджуються Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 26.07.2023 року №4.

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Оригінал правовстановлюючого документа на житловий будинок втрачено.

Таким чином позивачка не має можливості оформити спадщину через нотаріальну контору.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до п.37 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до довідки КП «Виноградівське РБТІ» № 359 від 07.06.2023 року, згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року, нерухоме майно, що розташоване в АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Великоком`ятівською сільською радою від 11.04.2012 року, на підставі рішення виконкому Великоком`ятівської сільської ради за №39, від 30.10.2009 року. Загальна корисна площа житлового будинку складає: 229,9 м кв. в тому числі житлова 93,9 м кв. Інвентаризаційна вартість майна станом на червень 2023 року становить: 510532 (п`ятсот десять тисяч п`ятсот тридцять дві) гривні.

Згідно даних технічного паспорта від 06.06.2023 року реєстраційний номер ТІ01:8990-0144-8720-1043 інвентаризаційна справа №585ТВ, виданого ОСОБА_1 , встановлено, що нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , складається з житлового будинку, двох сараїв, вбиральні, воріт та огорожі.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703(в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачкою та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачкою на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 81, 200, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 16, 1216, 1220, 1222, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , у порядку спадкування за законом, право власності на нерухоме майно, яке знаходиться по АДРЕСА_1 та складається з:

- житловий будинок - А, загальною площею - 229,9 кв. м, житловою - 93,9 кв. м;

- сарай - Б;

- сарай - В;

- вбиральня - Г;

- ворота - № 1;

- огорожа - № 2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

ГоловуючийТ. Ю. Левко