ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року місто Дніпро Дніпропетровської області

Єдиний унікальний номер 204/11733/22

Номер провадження 22-ц/803/6746/23

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Барильської А.П., Максюти Ж.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 25 травня 2023 року головуючого судді Приваліхіної А.І. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» (далі - ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське») про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання.

Позов мотивований тим, що він працював в ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем в підземних умовах, з 06 лютого 2012 року до 17 травня 2022 року. Робота на підприємстві відповідача була останнім місцем роботи позивача. Медичним висновком Лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) хронічного професійного характеру захворювання (отруєння) від 28 вересня 2022 року № 2489 позивачу встановлені професійного характеру захворювання - захворювання професійні, встановлені вперше, а саме: хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення; дифузний пневмофіброз, ЛН І-ІІ ст.; хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (II ст.) за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; хронічна радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічними та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг.

Позивачу безстроково встановлена третя група інвалідності з 07 листопада 2022 року, причиною якої є професійне захворювання, протипоказана важка фізична праця, вимушене положення тулуба, підземні та шкідливі умови праці. Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної придатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 119863, виданої Міжрайонною травматологічною МСЕК м. Покровська, ступінь втрати його професійної працездатності первинно становить 65% за сукупністю профзахворювань, з 07 листопада 2022 року безстроково.

В Акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання Форми П-4, складеному 11 жовтня 2022 року зафіксовано, що професійне захворювання позивача виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промисловості, а саме: Шахта «1-3 Новогродівська», Шахтобудівельне управління «ТЕМП», ДП «ВК «Краснолиманська», ТОВ «Ремшахтобуд», ПрАТ «ШУ «Покровське» в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, параметри яких перевищували допустимі норми.

Зазначав, що в результаті професійного захворювання та спричинення здоров`ю шкоди, позивачу була спричинена моральна шкода. Моральна шкода полягає у його моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовжувати активне життя, у порушенні стосунків з людьми. Через незабезпечення відповідачем належних умов праці, що призвело до професійного захворювання, відчуває задишку при невеликому фізичному навантаженні, постійний кашель з виділенням мокроти, періодичний давлячий біль в грудній клітці, періодичний головний біль при підвищенні артеріального тиску, шум у вухах, зниження слуху на обидва вуха, болі в поперековому відділі хребта, які посилюються при фізичному навантаженні, втомлюваність. У зв`язку з непоправним ушкодженням здоров`я позивач час від часу вимушений проходити медикаментозне лікування та періодичні обстеження у лікарів. Наслідками професійного захворювання є те, що тепер позивач не може працювати за професією, не може виконувати роботу, яку знає та вміє виконувати, оскільки така робота йому протипоказана за станом здоров`я. При цьому відмічає, що по гірничій професії він працював майже 24 роки. Через постійні болі він не може вести активний спосіб життя. Зауважує, що хронічні професійні захворювання виникли з вини ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», яким допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу. Вважає, що наявні правові та фактичні підстави для відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок професійного захворювання, і стягнення моральної шкоди з роботодавця ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське». Спричинену моральну шкоду позивач оцінює в 130 000 грн.

Просив стягнути з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на його користь суму моральної шкоди у розмірі 130 000 грн.

Рішенням Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 25 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у сумі 75 000 грн, з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», з урахуванням клопотання про доповнення або зміну апеляційної скарги, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким зменшити розмір стягнутої суми моральної шкоди до 71 500 грн з утриманням з цієї суми податків, зборів та інших обов`язкових платежів, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування доводів скарги, зокрема зазначено, що висновки суду про відмову у затвердженні мирової угоди є безпідставними та необґрунтованими, оскільки надана суду першої інстанції мирова угода та спільна заява про її затвердження складені в формі єдиного письмового документу підписаного представниками сторін, що є достатнім для її дійсності з огляду на положення ч. 4 ст. 203, ст. 204, ч. 2.ст. 207 та ч. 1 ст. 215 ЦК України. Умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів інших осіб, в тексті спільної заяви про затвердження мирової угоди описанім наслідки затвердження мирової угоди судом, тобто представникам сторін дані наслідки відомі, роз`яснювати їх необхідності немає.

ОСОБА_1 правом на надання відзиву не скористався, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи у порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи викладене, оскільки вказана справа є малозначною, то підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам оскаржуване рішення суду відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем з 06 лютого 2012 року, працював прохідником підземним 5 розряду з повним робочим днем у шахті, наказом № 456 кз від 17 травня 2022 року він був звільнений з займаної посади за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 (а. с. 10-15).

Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 11 жовтня 2022 року, затвердженим 12 жовтня 2022 року начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці Королем В., позивачу було встановлено професійне захворювання: «Хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення. Дифузний пневмофіброз. ЛН І-ІІ ст. (J 41.0). Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (II ст.) за класифікацією ОСОБА_2 та Пономарьової Н.І. (Н.90.3). Хронічна радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічними та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг (М54.1)». Професійне захворювання у ОСОБА_1 виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промисловості, а саме: Шахта «1-3 Новогродівська», Шахтобудівельне управління «ТЕМП», ДП «ВК «Краснолиманська», ТОВ «Ремшахтобуд», ПрАТ «ШУ «Покровське» в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, параметри яких перевищували допустимі норми. При цьому, причинами виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) вказано: пил переважно фіброгенної дії - фактична величина 192,2-196,8 мг/м3, при нормативному значенні 2 мг/м3, тривалість дії упродовж зміни 84 90,3% зміни; важкість праці: фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) - фактична величина 194,4 224 Вт, при нормативному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) - фактична величина 89 116,7 Вт, при нормативному значенні 45 Вт; маса вантажу, що підіймається та переміщується - фактична величина 40 кг при нормативному значенні 30 кг; виробничий шум фактична величина 88-90 дБА, при нормативному значенні 80 дБА; робоча поза в нахиленому положенні більше 30 градусів - 30% зміни при нормативному значенні до 30градусів - 25% зміни; нахили корпусу фактичне значення 145-230 разів при нормативному значенні 50 - 100 разів (а. с. 16-19).

З довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 119863 від 07 листопада 2022 року, яка видана Міжрайонною травматологічною МСЕК м. Покровська вбачається, що позивачу було встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: первинно всього 65% за сукупністю профзахворювань, з 07 листопада 2022 року безстроково. Потреба у медикаментозному лікуванні за профзахворюваннями, санаторно-курортному лікуванні по профрадикулопатії, підстава Акт огляду МСЕК № 1212 (а.с. 31),.

З довідки до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ № 217848 від 07 листопада 2022 року вбачається, що позивачу встановлено первинно третю групу інвалідності за профзахворюваннями безстроково, з 07 листопада 2022 року (а. с. 30).

Відповідно до медичного висновку лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 28 вересня 2022 року № 2489, вбачається, що ОСОБА_1 встановлено діагноз: «Хронічний бронхіт II ст., фаза затихаючого загострення. Дифузний пневмофіброз. ЛН І-ІІ ст. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (II ст.) за класифікацією ОСОБА_2 та Пономарьової Н.І. Хронічна радикулопатія L5, S1 ліворуч в стадії затихаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічними та больовим синдромами, рецидивуючий перебіг». Висновок виданий на підставі протоколу засідання ЛЕК від 28 вересня 2022 року № 35/876 (а. с. 20).

Також, судом першої інстанції в рішенні зазначено, що 28 березня 2023 року, через підсистему «Електронний суд» та 28 квітня 2023 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява представника відповідача адвоката Савельєвої Т.Д., про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі (а. с. 41, 46-47), в обґрунтування, якої зазначено те, що сторони дійшли порозуміння та згоди щодо предмету спору. Так, зокрема, у примірнику мирової угоди по справі № 204/11733/22 від 24 березня 2023 року (а. с. 44, 48) зазначено, що сторони дійшли згоди, що достатнім відшкодуванням моральних страждань (моральної шкоди) позивача внаслідок отриманого ним професійного захворювання є сума 71 500 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що подана мирова угода не може бути прийнята судом, оскільки заява подана 28 березня 2023 року через «Електронний суд» одноособово представником відповідача, а наданий електронний документ - примірник (сканкопія) мирової угоди не містить електронного підпису позивача. Наданий примірник заяви за підписом обох сторін та мирова угода за підписом сторін, що надійшли на поштову адресу суду 28 квітня 2023 року, не засвідчені печаткою відповідача.

Вимогами ч. 3 ст.207 ЦПК України визначено, що до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи призначений судом першої інстанції у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін,клопотання про призначення розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін , ані відповідачем в строк для подання відзиву, ані позивачем разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву, ані станом на дату подання мирової угоди, ані станом на дату розгляду справи судом, жодною із сторін, суду не надано, що в свою чергу позбавило суд можливості, з`ясувати: чи укладали сторони мирову угоду взагалі як таку, чи погодили вони умови даної мирової угоди, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії, а з`ясувавши такі - роз`яснити сторонам наслідки такого рішення. Тому, судом першої інстанції розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що хронічне професійне захворювання та втрата професійної працездатності позивача настали, оскільки в тому числі і відповідач як роботодавець, у якого позивач пропрацював більше 10 років, не забезпечив створення нешкідливих та небезпечних умов праці, а тому в даному випадку наявна і вина відповідача, як працедавця у виникненні у позивача хронічного професійного захворювання. Тому, суд дійшов до висновку, що позивач, як працівник має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болі, стражданнях, необхідності тривалого лікування, втрата 65% своєї професійної працездатності у відносно молодому віці на момент складання Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) 48 років, встановленні у зв`язку з професійним захворюванням третьої групи інвалідності безстроково.

Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, судом враховано, що внаслідок отримання хронічного професійного захворювання позивач зазнав фізичний біль, хворобливі відчуття, а також страждання у зв`язку з ушкодженням свого здоров`я, лікування позивача вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, позивач втратив 65 % своєї професійної працездатності первинно, йому встановлено третю групу інвалідності безстроково, а отже як наслідок беззаперечно настали зміни у його життєвих і виробничих зв`язках. На переконання суду, виходячи з засад розумності, справедливості та об`єктивності з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 75 000 грн.

Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст.237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснення, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Виходячи з викладеного, надавши належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності, стягнувши компенсацію в сумі 75 000 грн, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Зазначений висновок відповідає встановленим обставинам та узгоджується з положеннями статей 153, 237-1 КЗпП України.

Висновок суду підтверджується, зокрема, Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 11 жовтня 2022 року, згідно з п. 17 якого, хронічне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промисловості в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, параметри яких перевищували допустимі норми.

Відповідач не оспорює факт перебування позивача в трудових відносинах.

Суд першої інстанції правильно виходив із того, що факт спричинення моральної шкоди доведено. Право на відшкодування моральної шкоди у позивача виникло з моменту встановлення йому стійкої втрати професійної працездатності, що підтверджується відповідними медичними документами. Висновком МСЕК, позивачу первинно встановлено 65% втрати працездатності, у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків, у зв`язку із чим заподіяння моральних страждань є доведеним.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що хронічне професійне захворювання та втрата професійної працездатності позивача настали, оскільки в тому числі і відповідач як роботодавець, у якого позивач пропрацював більше 10 років, не забезпечив створення нешкідливих та небезпечних умов праці, а тому в даному випадку наявна і вина відповідача як працедавця у виникненні у позивача хронічного професійного захворювання. Тому, позивач як працівник має право на відшкодування завданої йому моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болі, стражданнях, необхідності тривалого лікування, втраті 65% своєї професійної працездатності у відносно молодому віці на момент складання Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) 48 років, встановленні у зв`язку з професійним захворюванням третьої групи інвалідності безстроково.

Звертаючись до суду, позивачем, зазначено обставини спричинення моральної шкоди внаслідок професійного захворювання, що обмежує його життєву активність та вимагають додаткових зусиль для організації життя, що для організації свого життя йому доводиться докладати додаткових зусиль, оскільки порушені його нормальні життєві зв`язки, професійні хвороби позначилися на його здібностях, що викликає в нього негативні емоції та переживання, суттєво позначаються на його психологічному стані.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди судом першої інстанції визначено виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ Шахтоуправління Покровське про наявність підстав для зменшення розміру відшкодування моральної шкоди зі 75 000 грн до 71 500 грн є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції. Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.). Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно та всебічно з`ясовано обставини справи, висновки суду відповідають обставинам справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 374,375,381,382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 25 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: