Ухвала

14 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 438/748/21

провадження № 61-9462св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянув клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 07 лютого 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду

від 23 травня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання договорів купівлі-продажу квартири недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому остаточно сформулювавши позовні вимоги, просив:

1) зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_1 шляхом надання доступу до житла;

2) визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири

від 15 грудня 2010 року, укладений між ОСОБА_5 та

ОСОБА_4 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири від 20 березня 2017 року укладений між ОСОБА_4 та

ОСОБА_3 недійсним;

3) визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири

від 30 квітня 2020 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області

від 07 лютого 2022 року позов задоволено частково, зобов`язано

ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 у користуванні житловим приміщенням: квартирою АДРЕСА_2 шляхом надання доступу до житла, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року змінено в частині відмови у задоволенні позовних вимог, шляхом викладу мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

21 червня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною ОСОБА_1 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року та постанову Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року, витребувано справу з районного суду, заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання судових рішень повернуто особі, яка її подала.

23 серпня 2023 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала заяву про зупинення виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду від 23 травня 2023 року до завершення перегляду справи в касаційному порядку, яка мотивована тим, що виконання оскаржуваних судових рішень передбачає вселення ОСОБА_2 , до квартири в якій вона проживає вдвох із малолітньою дочкою. Вважає, що у разі вселення ОСОБА_2 вона буде вимушена залишити квартиру, через побоювання за безпеку своєї дитини.

Згідно з частинами першою та другою статті 436 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Саме по собі подання касаційної скарги не є підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Враховуючи, що ОСОБА_1 не навела обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржених судових рішень, доводи клопотання зводяться до припущення настання негативних наслідків, клопотання задоволенню не підлягає. Оскаржувані судові рішення не передбачають виселення ОСОБА_1 із квартири, а крім того не надають ОСОБА_2 права вчиняти будь-які протиправні дії.

Керуючись статтею 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 07 лютого 2022 року та постанови Львівського апеляційного суду

від 23 травня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников