Провадження№ 6/522/393/23
УХВАЛА

13 вересня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Навроцької Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про встановлення порядку виконання виконавчого напису шляхом надання дозволу на примусову реалізацію квартири без отримання дозволу органу опіки та піклування

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду міста Одеси 28.08.2023 року надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про встановлення порядку виконання виконавчого напису № 645, виданого 14.03.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. шляхом надання дозволу на примусову реалізацію квартири без отримання дозволу органу опіки та піклування

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича було обґрунтовано з посиланням на те, що у нього на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження № 65337302 із виконання виконавчого напису № 645, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу, Бондар І.М. 14.03.2014 року, яким встановлено у рахунок погашення боргу ОСОБА_1 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 211 714,61 дол. США та витрат у розмірі 1 700,00 грн., звернути стягнення на належне боржнику майно, а саме, квартиру АДРЕСА_1 .

06.05.2021 року приватним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 06.05.2021 року, за вих. № 62756 . Згідно із вказаною постановою боржника було зобов`язано подати виконавцю декларацію про доходи та майно боржника. У той же день приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника.

Боржник фактично обізнаний про розпочате примусове виконання.

Разом з цим, в квартири

АДРЕСА_1 зареєстрований з 28.03.2014 року неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою № П5-210924-ю/л Департаменту набрання адміністративних послуг Одеської міської ради від 19.08.2021 року.

Приватний виконавець звернувся до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування із листом з метою отримання дозволу на примусову реалізацію майна, право користування ким мають це повнолітні. Згідно із відповіддю № 01-13/470/1 вих від 07.08.2023 року на лист приватного виконавця зазначено, що приватний виконавець не є належним суб`єктом для отримання відповідного дозволу органу опіки та піклування, оскільки згідно із нормами законодавства, такий дозвіл надається виключно батькам дитини.

Вищевказані обставини ускладнюють виконання судового рішення, яке набрало законної сили, адже, в матеріалах виконавчого провадження відсутній дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочину щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким має дитина.

Матеріали подання разом зі справою отримано суддею 29.08.2023 року.

Ухвалою суду від 30.08.2023 року подання було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.09.2023 року.

У судове засідання 05.09.2023 року державний виконавець не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Розгляд заяви відкладено на 13.09.2023 року.

У судове засідання 13.09.2023 року державний виконавець не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Від приватного виконавця до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

За поданням приватний виконавець просить встановити порядок виконання виконавчого напису № 645, виданого 14.03.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 перед ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 211 714,61 дол. США та витрат у розмірі 1 700,00 грн., шляхом надання дозволу на примусову реалізацію квартири АДРЕСА_1 без отримання дозволу органу опіки та піклування.

Згідно виконавчого напису№ 645, виданого 14.03.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. звернуто стягнення на предмет іпотеки-нерухоме майно- квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на паві власності ОСОБА_1 , в рахунок погашення заборгованості у розмірі 211 714,61 дол. США та витрат у розмірі 1 700,00 грн.

Вбачається що ним було відкрито виконавче провадження № 65337302.

Поставною від 06.05.2021 року приватним виконавцем у ВП № 65337302 накладено арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що належить боржнику: ОСОБА_1 .

06.05.2021 року приватним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка була надіслана сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення 06.05.2021 року, за вих. № 62756 . Згідно із вказаною постановою боржника було зобов`язано подати виконавцю декларацію про доходи та майно боржника. У той же день приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника.

26.05.2023 року приватним виконавцем було проведено опис майна, а саме, квартири АДРЕСА_1 під час якого був присутній боржник, тобто, боржник фактично обізнаний про розпочате примусове виконання.

Разом з цим, в квартири

АДРЕСА_1 зареєстрований з 28.03.2014 року неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою № П5-210924-ю/л Департаменту

набрання адміністративних послуг Одеської міської ради від 19.08.2021 року.

Приватний виконавець звернувся до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, як органу опіки та піклування із листом з метою отримання дозволу на

примусову реалізацію майна, право користування ким мають це повнолітні. Згідно із

відповіддю № 01-13/470/1 вих від 07.08.2023 року на лист приватного виконавця зазначено, що приватний виконавець не є належним суб`єктом для отримання відповідного дозволу органу опіки та піклування, оскільки згідно із нормами законодавства, такий дозвіл надається виключно батькам дитини.

Згідно ч.2 ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або

оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, У межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження». виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»

виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин першої, шостої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого

провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Відповідно до абзацу сьомого пункту 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (далі - Порядку реалізації майна), у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із копією дозволу органів опіки та піклування або відповідним рішенням суду (в електронній або паперовий формі).

У пункті 30 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

3 наведеного вбачається, що передача на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, без дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду є неможливою.

Разом із тим, чинним законодавством України не визначено порядку надання органом опіки та піклування згоди на примусову реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Однак особливістю примусової реалізації майна в межах виконавчого провадження з метою забезпечення виконання судового рішення є те, що власник майна не є заінтересованою в його реалізації особою й, відповідно, свою волю не виявляє. Продаж такого майна ініціюється державним або приватним виконавцем через спеціальну установу, при цьому зацікавленою особою виступає стягувач у виконавчому провадженні, а не боржник. Разом з тим, стягувач не має права вчиняти дії, пов`язані з передачею майна боржника на примусову реалізацію. В свою чергу боржник, як зазначалося, не є зацікавленою особою, що має наслідком ухилення його від звернення до органів опіки та піклування за отриманням дозволу на звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке або право користування яким мають діти.

В той же час чинним законодавством не передбачено механізмів зобов`язання батьків або осіб, які їх замінюють, отримувати такий дозвіл у примусовому порядку.

Згідно з пунктом 10 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу) виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення.

Згідно ч. 9, 10 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

Також судом встановлено, що відповідно до інформації з ДРРПНР та РПВНМ, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 255504468 ід 06.0.2021 року у боржника ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) крім нерухомого майна, на яке приватний виконавець просить надати дозвіл на примусову реалізацію (продаж) на прилюдних торгах, також наявне й інше нерухоме майно, а саме:

-квартира АДРЕСА_3 ;

-3/6 частки квартири АДРЕСА_4 ;

-житловий будинок за адресою: АДРЕСА_5 ;

-квартира АДРЕСА_6 ;

-будинок за адресою: АДРЕСА_7 та інші.

Тобто приватним виконавцем проігноровано інша власність боржника, на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості боржника.

Указом Президента України Зеленського В.О. №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Однак суд зазначає, що 25 серпня 2022 року набрав чинності Закон від 27 липня 2022 року № 2455-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану».

Відповідно до Закону в період дії воєнного стану забороняється примусове виконання виконавчих написів нотаріусів.

Принагідно Нотаріальна палата України зауважила, що постановою Кабінету Міністрів від 19 квітня 2022 року № 480 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану" з Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 29 червня 1999 р. № 1172, виключено розділ "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".

Крім того, пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" встановлено заборону вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, які не є нотаріально посвідченими.

Таким чином, вчинення виконавчих написів на боргових документах, що випливають з кредитних правовідносин (кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, які не є нотаріально посвідченими), заборонено.

Отже, з огляду на вищевказане суд не вбачає підстав для задоволення подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про встановлення виконання виконавчого напису № 645, виданого 14.03.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. шляхом надання дозволу на примусову реалізацію (продаж) на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , а саме, квартири АДРЕСА_8 , в якій з 28.03.2014 року зареєстрований неповнолітній ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , без отримання попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Керуючись ст. 129 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження» , ст. ст. 18, 76, 81, 89, 435 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича про встановлення виконання виконавчого напису № 645, виданого 14.03.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. - відмовити.

Ухвала набирає чинності в момент її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали суду.

Суддя Л.В. Домусчі