Справа № 199/4892/23
(2/199/2011/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

12.09.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Шапіро Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання шлюбу недійсним,

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2023 року до амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 23 червня 2022 року між сторонами у справі було укладено шлюб. Протягом декількох місяців до шлюбу та протягом у сього часу перебування у шлюбі сторони проживали окремо, шлюбних відносин не мали, практично не спілкувались, оскільки відповідач з різних причин відмовлялась від спілкування та зустрічей із позивачем. У ті поодинокі випадки, коли вдавалось зустрітись із відповідачем, остання виглядала знесиленою та сумною, жодних планів на спільне майбутнє сторони не обговорювали і не планували, що позивачу було не зрозуміло. Згодом позивач дізнався від відповідача та наданих нею документів, що остання ще на момент реєстрації шлюбу мала тяжку хворобу нирок, яка є невиліковною, прогресуючою, можливо лише підтримувати стан відповідача гемодіалізом до трансплантації нирок відповідачу. Крім того, позивач дізнався, що відповідача ще з 2020 року має інвалідність І групи безстроково. Спільних дітей у сторін немає. За таких обставин, посилаючись на те, що відповідача приховала від позивача ще до моменту укладення шлюбу свою тяжку хворобу, наміру створювати сім`ю та народжувати дітей (з огляду на таку хворобу) не мала і не має, позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд визнати укладений між сторонами шлюб недійсним з моменту його державної реєстрації. Судові витрати по справі позивач просив віднести на його рахунок.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. Цією ж ухвалою судом у відповідності до ст.53 ЦПК України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, залучено Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та із занесення до протоколу судового засідання, підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі з викладених у ньому підстав та обставин.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, подала до суду відзив, в якому зазначила про визнання нею позовних вимог та їх обґрунтувань в повному обсязі, просила суд розглянути справу за її відсутністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вказала, що при укладенні шлюбу сторони відмовились від запропонованого проходження відповідного медичного обстеження на предмет наявності у них тих чи інших захворювань. Крім того, представник третьої особи відзначила про необхідність за даною категорією справ, у випадку задоволення позову, анулювання рішенням суду відповідного актового запису про реєстрацію шлюбу.

За таких обставин, керуючись положеннями ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд справи по суті за наведеної явки учасників розгляду справи та викладених вище обставин.

Вислухавши представників позивача та третьої особи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини сторін.

В судовому засіданні встановлено, що 23 червня 2022 року між сторонами у справі було укладено шлюб, зареєстрований 23 червня 2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за актовим записом №696, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб, копіями паспортів сторін.

У відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України судом встановлено, що сторони від вказаного шлюбу спільних дітей не мають.

Разом з тим, відповідно до копії довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ №595508 від 20 серпня 2020 року відповідачу з 07 серпня 2020 року встановлено І групи інвалідності підгрупи Б за загальним захворюванням безстроково. Рекомендовано нагляд у нефролога та сімейного лікаря. Зроблено висновок про можливість адаптування до роботи в кабінетних умовах згідно освіти. За викладених обставин відповідачу призначено пенсію по інвалідності до вічно, що підтверджується копією відповідного пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 від 14 грудня 2021 року.

Згідно довідки №7 за місцем вимоги КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова» Дніпропетровської обласної ради від 13 січня 2023 року відповідач має наступний діагноз: ХХН 5 ст.: нефропатія з виходом у нефросклероз. ТТХНН, пролонгована перитоніальним діалізом з 01 липня 2020 року по 20 квітня 2022 року, з 21 квітня 2022 року хронічним програмним гемодіалізом. Вторинна еритропоетинзалежна анемія. Симптоматична артеріальна гіпертензія. Рекомендовано: довічна замісна ниркова терапія методом хронічного програмного гемодіалізу 3 рази на тиждень по 4 години до трансплантації. Пацієнтка важко переносе сеанси гемодіалізу, спостерігається гіпотонія, запаморочення, пацієнтка потребує сторонньої допомоги.

Відповідно до копії виписки із медичної карти стаціонарного хворого №221428/811 відповідач знаходилась на стаціонарному лікуванні у КНП «Київський міський центр нефрології та діалізу» в період з 01 по 08 грудня 2022 року. Наведено наступний діагноз. Основне захворювання: гострий панкреатит. Реактивний гепатит з помірним порушенням функції. ХХН 5Д ст.: Ig А-нефропатія (нефробіопсія 2019 р.). Пролонгована ПАД з 01 липня 2020 року по 20 квітня 2022 року, з 21 квітня 2022 року по теперішній час сеанси гемодіалізу. Ускладнення: метаболічний ацидоз від 01 грудня 2022 року. Анемія хронічного захворювання середньої важкості. ВГПТ. Артеріальна гіпертензія ІІІ ст., 3 ст., КВР 3. СН 0. Супутні захворювання: Хронічний гастродуоденіт у фазі нестійкої ремісії. Хронічний холецистит у фазі нестійкої ремісії. ДЖВШ за змішаним типом. Хронічний коліт у фазі нестійкої ремісії.

При цьому, як встановлено судом у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України сторони декілька місяців до реєстрації шлюбу та протягом усього часу після реєстрації шлюбу спільно не проживали і не проживають, майже особисто не зустрічались внаслідок уникнення цього відповідачем під різними приводами. Такі обставини згодом призвели до того, що позивач вже після реєстрації шлюбу сторін дізнався від відповідача про причини зазначеної поведінки останньої, а саме наявність у неї наведеної вище тяжкої хвороби, яка виникла ще до шлюбу сторін, і про яку відповідач не повідомила позивача перед укладенням шлюбу із ним.

Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Конституції України, СК України, Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 (далі Правила).

Так, відповідно до ст.ст.7, 18 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Способом захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

Положеннями ст.3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється і на підставі шлюбу.

Відповідно до ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Нормами ст.ст.24, 56 СК України, ст.51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Положеннями ст.30 СК України передбачено, що наречені зобов`язані повідомити один одного про стан свого здоров`я. Приховування відомостей про стан здоров`я одним з наречених, наслідком чого може стати (стало) порушення фізичного або психічного здоров`я іншого нареченого чи їхніх нащадків, може бути підставою для визнання шлюбу недійсним.

Згідно ст.37 СК України шлюб є правозгідним, крім випадків, встановлених частинами першою третьою статті 39 цього Кодексу, а також якщо він не визнаний недійсним за рішенням суду.

За змістом ст.41 ч.1 п.3 ч.2, ст.42 СК України право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають, зокрема, дружина або чоловік. Шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків. При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.44 СК України у випадках, передбачених ст.ст.39-41 СК України, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації.

Згідно ст.24 ч.1 п.1, ч.2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для анулювання актового запису цивільного стану є і рішення суду. Анулювання актового запису цивільного стану проводиться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його зберігання.

Положеннями п.4.6 розділу IV Правил визначено, що відділ державної реєстрації актів цивільного стану, дипломатичне представництво чи консульська установа України анулює первинні актові записи цивільного стану на підставі рішення суду в тому числі про визнання шлюбу недійсним.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Аналізуючи встановлені судом на підставі таких доказів фактичні обставини в контексті наведених вище норм законодавства, приймаючи до уваги, що в ході розгляду справи знайшли своє належне та повне підтвердження заявлені стороною позивача в обґрунтування свого позову підстави, як то реєстрація шлюбу між сторонами, відсутність подружнього життя та шлюбно-сімейних відносин між сторонами, що визнано сторонами у відповідності до ст.82 ч.1 ЦК України, а також про що свідчить відсутність у них спільних дітей, спільного майна, не проживання разом як до, так і після реєстрації шлюбу, причиною чого фактично виявилась тяжка хвороба відповідача, про наявність якої остання позивача не повідомила до реєстрації шлюбу, і позивач про таку обставину дізнався лише після укладення шлюбу сторін, враховуючи, що наявність означеної хвороби позбавляє наразі можливості сторін створити повноцінну сім`ю та народити спільну дитину, на що і розраховував позивач, укладаючи шлюб з відповідачем, суд приходить до висновку про правомірність, обґрунтованість та доведеність заявлених позовних вимог, а отже і можливість їх задоволення в повному обсязі.

При цьому, враховуючи наведені вище положення ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.4.6 розділу IV Правил необхідність в анулюванні даним рішення суду актового запису про реєстрацію шлюбу сторін чи зобов`язання третю особу здійснити таке анулювання не має потреби, оскільки саме по собі рішення суду про визнання шлюбу сторін недійсним за законом є самодостатньою підставою для вказаного анулювання актового запису відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Вирушаючи питання розподілу судових витрат по справі, керуючись положеннями ст.133, 141, 142 ЦПК України, а також приймаючи до уваги прохання сторонами позивача покласти судові витрати на позивача, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду із даним позовом та його розгляду судом, відшкодуванню позивачу не підлягають і мають бути віднесені на його рахунок.

На підставі викладеного та керуючись ст.51 Конституції України, ст.ст.3, 7, 18, 21, 24, 30, 37, 41, 42, 44, 56 СК України, ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.4.6 розділу IV Правил, ст.ст.2, 5, 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (; адреса місцезнаходження: 49000 м. Дніпро, пр. Гагаріна, 112), про визнання шлюбу недійсним задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ), зареєстрований 23 червня 2022 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за актовим записом №696, визнати недійсним від дня його державної реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 13 вересня 2023 року.

Суддя А.М. Авраменко