Справа № 559/2770/23
Провадження № 2/559/649/2023
УХВАЛА

19 вересня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 15 серпня 2023 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка в судове засідання не з`явилася. Просить справу розглядати у її відсутності, про що подала письмові заяви 29.08.2023 та повторно 15.09.2023. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на розірванні шлюбу настоює.

Відповідач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, згідно якої позовні вимоги не визнає, бажає зберегти шлюб та просить надати 6-ти місячний строк на примирення. Разом з тим, відзиву на позовну заяву не подав.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч. 5 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц, постанова від 30.05.2019.

Беручи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що свідчать її письмові заяви від 29.08.2023 та повторно від 15.09.2023, клопотання про надання строку на примирення є необґрунтованим, будь-яких підстав надання такого строку на примирення, окрім одностороннього бажання відповідача зберегти шлюб, не вказано, а відтак дане не підлягає задоволенню. При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде надання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на збереження шлюбу, що вказано у двох заявах про підтримання позову, суд вважає, що надання такого строку на примирення буде суперечити ст. 24 Сімейного кодексу України.

Відтак підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст. 111 СК України, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 111 Сімейного кодексу України, ст.ст. 240. 251, 258-261, 353-354 ЦПК України, суд

ухвалив:

у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про надання строку на примирення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підялгає.

Суддя М.В. Панчук