Справа № 727/3071/23
Провадження № 2-зз/727/22/23
УХВАЛА

18 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого-судді: Одовічен Я.В.

За участю секретаря: Гермак К.О.

Заявника: ОСОБА_1

Представника заявника: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування вжитих заходів по забезпеченню позову.

Посилався на те, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 20.03.2023 року було вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Однак, 23.03.2023 року на електронному торговому майданчику ДП «Сетам» відбулись електронні торги з реалізації зазначеної вище квартири.

16.06.2023 року автоматично згенеровано протокол №584938 про проведення електронного аукціону, переможцем якого став ОСОБА_1 .

08.08.2023 року на підставі акту про проведення електронних торгів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук О.В. видано свідоцтво, яким посвідчено, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1 , що була придбана ним за 2623354 грн. 02 коп. та раніше належала боржнику ОСОБА_4 .

Того ж дня заявником було подано заяву про державну реєстрацію прав на квартиру. Проте нотаріусом було прийнято рішення про зупинення реєстраційних дій через наявність судового рішення, яке містить заборону на їх вчинення.

Вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведенні торгів не було передбачено та заборонено ухвалою суду від 20.03.2023 року.

Зазначив, що оскаржуваним рішенням порушуються та обмежуються його права на державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості, який придбаний у визначеному Законом порядку.

Просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20.03.2023 року, якою вжито заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 та заборонено суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вносити відомості до Державного реєстру речових прав щодо зазначеної квартири та вчиняти будь-які дії, які б мали наслідком перехід права власності від ОСОБА_6 до іншої особи.

Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали, просили задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали поданого клопотання, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20.03.2023 року, вжито заходів забезпечення позову до подання позову шляхом накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1 та заборонено суб`єктам, уповноваженим на вчинення реєстраційних дій, вносити відомості до Державного реєстру речових прав щодо зазначеної квартири та вчиняти будь-які дії, які б мали наслідком перехід права власності від ОСОБА_6 до іншої особи.

У подальшому, на розгляд суду надійшла позовна заява за ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 04.07.2023 року у справі№727/3071/23 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 три проценти річних із суми боргу за кредитним договором №24.100/08-СК від 04.08.2008 року за період з 01.01.2018 року по 31.01.2022 року у розмірі 81169 доларів США.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Судове рішення набрало законної сили 07.08.2023 року.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення ст.ст.18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Відповідно до положень ст. 151 ЦПК України: забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч.2 ст.151); позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, тощо (ч.1 ст.152); у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову; види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.ч.2 і 3 ст.152).

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Отже, виходячи із системного аналізу ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи у випадках залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову.

В інших випадках заходи забезпечення позову можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи .

Частиною 1 ст. 42 ЦПК України визначено склад учасників справи, та вказано, що у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач згідно до ч.1.ст. 48 ЦПК України.

Як вбачається із позовної заяви позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Отже, із матеріалів справи вбачається, що сторонами у справі є позивач ОСОБА_3 та відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Заявник ОСОБА_1 не є учасником справи.

Проте у відповідності до вимог ч. 1 ст. 158 ЦПК України заяву про скасування заходів забезпечення позову може бути подано виключно учасником справи.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є стороною у справі, а тому подача ним заяви про скасування заходів забезпечення позову суперечить вимогам чинного законодавства , а саме ч.1 ст.158 ЦПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не є учасником справи, та звернувся із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, як особа, яка не приймала участі у справі, а тому у суду відсутні правові підстави для задоволення такого клопотання з вищезазначених підстав.

Суд вважає за необхідне зазначити, що спори про цивільне право, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Такий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 травня 2020 року у справі № 554/8004/16 (провадження 14-431цс19) .

Отже права заявника підлягають захисту в інший спосіб.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що подана заява необгрунтована та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149, 158, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали суду буде складений 18.09.2023 року.

Суддя Одовічен Я.В.