ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8044/23 Справа № 206/56/23 Суддя у 1-й інстанції - Поштаренко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин за позовом ОСОБА_1 до Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про визнання недійсними електронних торгів, акту про проведення електронних торгів, свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування майна, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «Сетам» (далі ДП «Сетам»), ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк»), про визнання недійсними електронних торгів, акту про проведення електронних торгів, свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування майна.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що 23 вересня 2008 року між нею та ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № 2008-МК-49. 14 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за заявою банку вчинено виконаний напис щодо стягнення з неї боргу за кредитним договором № 2008-МК-49 від 23 вересня 2008 року в загальному розмірі 2 999 999,93 грн, а також витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700,00 грн, а всього 3 001 699,93 грн. Про наявність виконавчого напису їй стало відомо після того, як у 2017 році вона дізналась, що у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження ВП № 52194939 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Після чого, у 2017 році вона звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2018 року було відкрито провадження у справі № 200/12103/17. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2018 року у справі № 200/12103/17 задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 14 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., який зареєстрований в реєстрі за № 3032. 14 лютого 2018 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Макушевим В.П. винесена постанова про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме описано та накладено арешт на земельну ділянку у районі АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:192:0378, площею 0,0981га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_1 . 07 серпня 2018 року ДП «Сетам» на підставі поданих для проведення реалізації майна документів Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області здійснено реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів через веб-сайт в мережі інтернет. Реалізовано майно земельну ділянку площею 0,0981га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :09:192:0378, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Результати торгів оформлені протоколом № 350282 проведення електронних торгів від 07 серпня 2018 року. Відповідно до акту про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в процедурі виконавчого провадження від 22 серпня 2018 року переможцем став ОСОБА_2 , ціна продажу склала 61 803,00грн. На сьогоднішній день переможець торгів зареєстрував за собою право власності на спірну земельну ділянку, що підтверджується свідоцтвом про право власності на земельну ділянку від 25 лютого 2021 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25 лютого 2021 року. Не погодившись із вказаними торгами ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ДП «Сетам» та ОСОБА_1 , в якому просила визнати недійсними проведені 07 серпня 2018 року ДП «Сетам» електронні торги та їх результати щодо лоту № 292875 (земельна ділянка площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378 за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені протоколом № 350282 від 07 серпня 2018 року. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2019 року у справі № 201/1568/19, яке залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, у позові відмовлено повністю. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року у справі № 200/12103/17 позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено та визнано виконавчий напис, вчинений 14 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 3032 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 2008-МК-49 від 23 вересня 2008 року в розмірі 2 999 999,93 грн за період з 23 вересня 2008 року по 11 лютого 2016 року, а також витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700,00 грн, таким, що не підлягає виконанню. Сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів є продавці державна виконавча служба, організатор електронних торгів та покупець переможець електронних торгів. Враховуючи, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу майна на оспорюваних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, то й самі торги, які були проведені на підставі такого виконавчого напису, є недійсними, що призвело до порушення майнових прав позивача. У зв`язку з тим, що проведені торги є недійсними, позивач має право на підставі частини першої статті 388 ЦК України витребувати реалізоване майно у добросовісного набувача, а саме в особи, яка його придбала з прилюдних торгів.

Ураховуючи викладене, позивачка виклала вимоги про: визнання недійсними електронних торгів, проведених організатором ДП «Сетам» 07 серпня 2018року з продажу нерухомого майна земельної ділянки площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , результати яких оформлені протоколом № 350282 проведення електронних торгів від 07 серпня 2018року; визнання недійсним акту про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в процедурі виконавчого провадження від 22 серпня 2018року, складеного старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушевим Є.П. в межах виконавчого провадження ВП № 52194939; визнання недійсним свідоцтва про право власності на земельну ділянку площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378, виданого ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 25 лютого 2021року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Новіковою Н.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 335; скасування рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Новікової Н.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 56807660) від 25 лютого 2021року про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378; витребування на користь ОСОБА_1 із незаконного володіння ОСОБА_2 нерухомого майна земельної ділянки площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклала вимогу про скасування рішення та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивачка посилалася на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск строку позовної давності, який розпочався з дати проведення електронних торгів 07 серпня 2018 року та сплив 07 серпня 2021 року, оскільки трирічний строк позовної давності почався не з дати проведення торгів, а з дня, наступного після ухвалення 09 червня 2022 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська рішення про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у справі № 200/12103/17, а саме з 10 червня 2022року. Звертає увагу, що підставою пред`явлення позову у даній справі стало визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, позивачка дізналася про порушення свого права (незаконність виконавчого напису, а як наслідок і незаконність торгів) лише 09 червня 2022 року, тобто з дати ухвалення рішення у справі № 200/12103/17, а тому строк позовної давності розпочався 10 червня 2022 року. Крім того вважає, що суд першої інстанції не мав права застосовувати позовну давність, оскільки згідно частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, якими є позивач і відповідач, натомість у даній справі жоден з відповідачів не заявляв клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача, а таке клопотання було заявлено третьою особою АТ КБ «ПриватБанк».

У відзивах на апеляційну скаргу, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та АТ КБ «ПриватБанк» заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вимагали залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного листа і смс-повідомлення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 14 червня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис № 3032, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3001699,93грн за кредитним договором № 2008-МК-49 від 23 вересня 2008 року, укладеним між нею та ПАТ КБ «ПриватБанк». Строк, за яким проводиться стягнення сім років чотири місяці дев`ять днів, а саме з 23 вересня 2008 року по 11 лютого 2016 року (а.с.8).

На підставі даного виконавчого напису старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушевим Є.П. відкрите виконавче провадження № 52194939. Копія постанови того ж дня направлена сторонам виконавчого провадження (а.с.10).

14 лютого 2018 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушева Є.П. про опис та арешт майна боржника описано та накладено арешт на майно земельну ділянку площею 0,0981га у районі АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:192:0378, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 (а.с.12).

З вказаної постанови вбачається, що виконавчі дії проведені у присутності, зокрема боржника ОСОБА_1 та остання з постановою ознайомлена, про що свідчить її підпис.

07 серпня 2018року відбулися електронні торги з продажу належної ОСОБА_1 земельної ділянки за ціною 61 803,00 грн, що підтверджується протоколом проведення електронних торгів № 350282 та актом про проведення електронних торгів від 22 серпня 2018року (а.с.14-15).

Згідно з протоколом проведення електронних торгів № 350282 від 07 серпня 2018року та актом про проведення електронних торгів від 22 серпня 2018року переможцем став ОСОБА_2

29 серпня 2018 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушева Є.П. виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с.16).

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 02 грудня 2022 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,0981 га, кадастровий номер :09:192:0378, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі № 200/12103/17 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.22).

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2018 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі № 200/12103/17 задоволено. Зупинене стягнення з ОСОБА_1 на підставі виконавчого напису, вчиненого 14 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., який зареєстрований в реєстрі за № 3032, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 2008-МК-49 від 23 вересня 2008 року в розмірі 2 999 999,93 грн за період з 23 вересня 2006 року по 11 лютого 2016 року, а також витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700,00 грн (а.с.23-24).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ДП «Сетам» та ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів (а.с.27-32).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022 року у справі № 200/12103/17 позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено та визнано виконавчий напис, вчинений 14 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3032 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 2008-МК-49 від 23 вересня 2008року в розмірі 2 999 999,93грн за період з 23 вересня 2008року по 11 лютого 2016року, а також витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700,00грн, таким, що не підлягає виконанню (а.с.25-26).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з підстав пропуску позивачкою строку позовної давності, який розпочався з дати проведення електронних торгів 07 серпня 2018 року та сплив 07 серпня 2021 року, при цьому дійшовши висновку про доведеність її позовних вимог.

Проте, суд апеляційної інстанції не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Щодо застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 260 ЦПК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 253 ЦПК України).

За загальним правилом перебіг загальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою пред`явлення позову у справі, яка переглядається стало визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги ОСОБА_1 посилалась на те, що дізналася про порушення свого права (незаконність виконавчого напису, а як наслідок і незаконність торгів) лише 09 червня 2022 року, тобто з дати ухвалення рішення у справі № 200/12103/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про пропуск позивачкою строку позовної давності, оскільки трирічний строк позовної давності почався не з дати проведення торгів (07 серпня 2018 року), а з дня, наступного після ухвалення 09 червня 2022 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська рішення про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню у справі № 200/12103/17, а саме з 10 червня 2022 року.

З даним позовом до суду ОСОБА_1 звернулася 09 січня 2023 року, тобто в межах трирічного загального строку позовної давності.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковим посилання позивачки в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції не мав права застосовувати позовну давність, оскільки згідно частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, якими є позивач і відповідач, натомість у даній справі жоден з відповідачів не заявляв клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача, а таке клопотання було заявлено третьою особою АТ КБ «ПриватБанк».

Згідно з частиною першої статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу (частина шоста статті 53 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Отже, враховуючи вказану норму матеріального права, третя особа виступає стороною у спорі, а тому нарівні з іншими учасниками справи користується визначеними процесуальним законом правами.

Вирішуючи спір про визнання торгів недійсними, суду апеляційної інстанції необхідно встановити: 1) чи порушено права і законні інтереси позивача, який оспорює результати торгів; 2) наявність правових підстав для визнання торгів недійсними.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Правова природа продажу майна з прилюдних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених вимогами чинного законодавства.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 грудня 2020 року у справі № 639/7253/18 (провадження № 61-1287св20) зазначено, що: для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 червня 2022року, яке набрало законної сили 11 липня 2022 року, у справі № 200/12103/17 позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задоволено та визнано виконавчий напис вчинений 14 квітня 2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 3032 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № 2008-МК-49 від 23 вересня 2008року в розмірі 2 999 999,93грн за період з 23 вересня 2008 року по 11 лютого 2016 року, а також витрат пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 1 700,00 грн, таким, що не підлягає виконанню (а.с.25-26).

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановивши, що виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу спірного нерухомого майна на прилюдних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недійсність прилюдних торгів, які були проведені на підставі такого виконавчого напису, що призвело до порушення майнових прав позивача.

Оскільки виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого здійснювалася процедура продажу нерухомого майна на електронних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, до проведення торгів, а зі скасуванням такого виконавчого напису втрачаються ті правові наслідки, які з нього випливають, тому наявні підстави для визнання оспорюваних торгів недійсними, що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 127/14089/18 (провадження № 61-15073св19).

На час проведення оскаржуваних торгів позивачка була власником спірного майна, що вказує на наявність у неї права звернутись до суду з позовом про визнання недійсними вказаних торгів, як правочину на підставі якого майно вибуло із її власності поза її волі. Доказів того, що позивачка надавала згоду на відчуження належного їй майна, матеріали справи не містять та відповідачами під час судового розгляд справи не надано.

Таким чином, в силу статей 203, 215 ЦПК України є підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів з продажу нерухомого майна земельної ділянки, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0981 га, кадастровий номер :09:192:0378, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , а також виданих за результатами цих торгів: акта про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в процедурі виконавчого провадження від 22 серпня 2018року, складеного старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушевим Є.П. в межах виконавчого провадження ВП № 52194939та свідоцтва про право власності на спірну земельну ділянку, виданого ОСОБА_2 25 лютого 2021року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Новіковою Н.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 335.

Правовідносини пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 01 липня 2004 року № 1952-ІV (далі Закон № 1952-ІV).

Відповідно до частини першої статті 2, частини другої статті 3 Закону № 1952-ІV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка є обов`язковою.

Згідно з частиною п`ятою статті 3 Закону № 1952-ІV державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов`язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом

Абзацом 2 частини першої статті 9 Закону № 1952-ІV визначено, що у випадку, передбаченому цим Законом, державним реєстратором є нотаріус як спеціальний суб`єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.

Зокрема, абзацами 2-3 частини п`ятої статті 3 Закону № 1952-ІV передбачено, що державна реєстрація прав власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчиняється така дія, державна реєстрація прав у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва проводиться нотаріусом, яким вчинено таку дію.

За змістом частини дев`ятої статті 15 Закону № 1952-ІV, державна реєстрація прав, їх обтяжень у результаті вчинення нотаріальної дії (надання відмови в ній) проводиться одночасно з вчиненням такої дії.

Абзацом 7 пункту 2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868, встановлено, що нотаріус, яким вчинено нотаріальну дію з нерухомим майном, проводить державну реєстрацію прав, набутих виключно у результаті вчинення такої дії, крім випадків, визначених Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

В силу вимог пункту 1 частини другої статті 9 Закону № 1952-ІV нотаріус, як спеціальний суб`єкт, здійснює функції державного реєстратора, в тому числі, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення (у випадках, встановлених законом); відповідність повноважень особи, яка подає документи на державну реєстрацію прав та їх обтяжень; відповідність відомостей про нерухоме майно, наявних у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та поданих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно, зареєстрованих відповідно до вимог цього Закону; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або договір (угода) пов`язує можливість проведення державної реєстрації виникнення, переходу, припинення прав на нерухоме майно або обтяження таких прав.

Отже, аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що чинне законодавство наділяє нотаріуса окремими повноваженнями державного реєстратора прав на нерухоме майно, які виникають у нього лише у результаті здійснення нотаріальних дій, та які реалізуються одночасно з вчиненнями таких дій.

Крім того, відповідно до частини першої статті 15 Закону № 1952-ІV державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в такому порядку: 1) прийняття і перевірка документів, що подаються для державної реєстрації прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2) встановлення факту відсутності підстав для відмови в державній реєстрації прав та їх обтяжень, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3) прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову в ній або зупинення державної реєстрації; 4) внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; 5) видача свідоцтва про право власності на нерухоме майно у випадках, встановлених статтею 18 цього Закону; 6) надання витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстровані права та/або їх обтяження.

Згідно з частиною четвертою статті 15 Закону № 1952-ІV державній реєстрації підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

У частині другій статті 26 Закону № 1952-ІV зазначеного вище, унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.

У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

В той же час, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству, який набрав чинності з 16 січня 2020 року, статтю 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень викладено у новій редакції, а саме: відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Отже, такий спосіб судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав законом не передбачений. Наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 25 лютого 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Новіковою Н.А. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 56807660), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 40727996 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101 (а.с.19).

Оскільки виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого проводилась примусова процедура продажу спірного нерухомого майна на прилюдних торгах, визнаний у судовому порядку таким, що не підлягає виконанню, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Новікової Н.А. для прийняття рішення від 25 лютого 2021 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 56807660), на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис № 40727996 про право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення вимоги про скасування рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Новікової Н.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 56807660) від 25 лютого 2021року про державну реєстрацію права власності (номер запису 40727996) ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку.

Крім того, витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України залежить від того, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Ця норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК України про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане в порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті електронних торгів, проведених в порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише у тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК України власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача.

Спірна земельна ділянка була реалізована на електронних торгах на підставі виконавчого напису нотаріуса, який не підлягав виконанню, тому у розумінні положень статті 388 ЦК України таке майно вибуло з володіння позивача поза його волею, що відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі № 639/7253/18 (провадження № 61-1287св20).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог, яким: визнати недійсними електронні торги, проведені ДП «Сетам» 07 серпня 2018 року з продажу нерухомого майна земельної ділянки, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0981 га, кадастровий номер :09:192:0378, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені протоколом № 350282 проведення електронних торгів від 07 серпня 2018 року; визнати недійсним акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в процедурі виконавчого провадження від 22 серпня 2018 року, складений старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушевим Є.П. в межах виконавчого провадження ВП № 52194939; визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 25 лютого 2021року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Новіковою Н.А. та зареєстроване в реєстрі за № 335; скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Новікової Н.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 56807660) від 25 лютого 2021року про державну реєстрацію права власності (номер запису 40727996) ОСОБА_2 на земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; витребувати у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі статті 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 141 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

При зверненні до суду з позовом позивачкою було сплачено судовий збір в загальному розмірі 5 368,00 грн, що підтверджується квитанціями від 29 грудня 2022 року та від 03 січня 2023 року (а.с.37,38).

За подачу апеляційної скарги позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 8 052,00 грн, що підтверджується квитанцією від 02 серпня 2023 року (а.с.209).

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, що складаються із судового збору, сплаченого останньою за подачу позовної заяви та апеляційної скарги по 4 473,33 грн з кожного.

Керуючись ст. 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «Сетам», ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про визнання недійсними електронних торгів, акту про проведення електронних торгів, свідоцтва про право власності, скасування рішення про державну реєстрацію права власності та витребування майна задовольнити.

Визнати недійсними електронні торги, проведені Державним підприємством «Сетам» 07 серпня 2018року з продажу нерухомого майна земельної ділянки, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені протоколом № 350282 проведення електронних торгів від 07 серпня 2018року.

Визнати недійсним акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна в процедурі виконавчого провадження від 22 серпня 2018року, складений старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Макушевим Євгеном Петровичем в межах виконавчого провадження ВП № 52194939.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , видане ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 25 лютого 2021року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Новіковою Ніною Афанасіївною та зареєстроване в реєстрі за № 335.

Скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Новікової Ніни Афанасіївни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (індексний номер 56807660) від 25 лютого 2021року про державну реєстрацію права власності (номер запису 40727996) ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0981 га, кадастровий номер :09:192:0378, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Витребувати у ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) земельну ділянку, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0981га, кадастровий номер :09:192:0378, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Державного підприємства «Сетам» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, що складаються із судового збору по 4 473,33 грн з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 вересня 2023 року.

Судді: