Провадження №2/523/1023/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2023 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мельніченко Г. О.,

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю «УКДЕБТ ПЛЮС» (04073, м. Київ, пр-т. С. Бандери, 28-А, БЦ «SP-HALL») до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, розгляд котрої проводиться за нормами загального позовного провадження,

за участю: представника позивачки адвоката Храпенко С.В., представника відповідачів адвоката Попової О.А., відповідачки ОСОБА_1

Установив

ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із вказаним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 заборгованість за кредитними договорами та договором поруки у загальному розмірі 42676,28 доларів США.

В обґрунтування вимог позову представник позивача посилається на те, що 16 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №00, за яким банк надав позивачу кредитні кошти у розмірі 26 000,00 доларів США з розрахунку 13,50% річних на строк з 16 травня 2008 року по 16 травня 2018 року.

08 грудня 2011 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, що був нотаріально посвідчений, у тому числі й за кредитним договором № 0 від 16 травня 2008 року.

У зв`язку з невиконанням умов договору, в жовтні 2013 року до суду з позовною заявою звернулось ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2013 року відкрито загальне позовне провадження з викликом сторін в судове засідання по цивільній справі за № 523/15460/13-ц.

Заочним рішенням від 14 січня 2015 року, суд вирішив задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» та стягнути солідарно суму заборгованості за Кредитним договором №0 від 16 травня 2008 року в загальному розмірі 341 111 (триста сорок одна тисяча сто одинадцять) гривень 51 копійка.

15 листопада 2019 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» та ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» відповідно до результатів відкритих торгів, уклали Договір купівлі-продажу прав вимоги № 2083/К.

Згідно вказаного договору, ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» набуло права вимоги, в тому числі за кредитним договором № 0 від 25 червня 2007 року та договорами забезпечення по кредиту.

Ухвалою Суворовським районним судом міста Одеси 12 лютого 2019 року, заяву про перегляд заочного рішення від 14 січня 2015 року було задоволено.

Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року суддею Сувертак І. В. прийнято до свого провадження та продовжено розгляд за правилами загального позовного провадження цивільної справи за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Залучено до участі в розгляді справи в якості позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «УКДЕБТ ПЛЮС», як правонаступника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

Ухвалою суду від 16 лютого 2021 року у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», третя особа: ОСОБА_1 , про визнання поруки припиненою - відмовлено та повернуто заявнику.

Ухвалою суду від 17 лютого 2021 року клопотання відповідача ОСОБА_1 , що подане її представником ОСОБА_5 , про витребування доказів, що подане в рамках розгляду цивільної справи 523/15460/13-ц - залишено без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» зазначає, що у зв`язку з невиконанням умов Договору, виникла заборгованість за кредитним договором №0 від 16 травня 2008 року, в розмірі 42 676,28 дол. США, з яких:

Заборгованість за тілом кредиту - 25 336,59 дол. США;

Заборгованість за відсотками - 17 339,69 дол. США.

Позивач просить стягнути солідарно зазначену заборгованість, та судові витрати в розмірі 3411 грн. 12 коп.

Представник позивача Храпенко С. В. в судовому засіданні просив задовольнити позовін вимоги ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник-адвокат Попова О. А. в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та просили відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не прибули. про розгляд справи повідомлялись належним чином, причин неявки суду не сповістили та з заявою про відкладення розгляду справи не звертались. Інших клопотань також не надавали.

Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Суд вважає позовні вимоги позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» доведеними, підтвердженими, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16 травня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №00, за яким банк надав позивачу кредитні кошти у розмірі 26 000,00 доларів США з розрахунку 13,50% річних на строк з 16 травня 2008 року по 16 травня 2018 року. (а.с. 5-13).

Виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором забезпечується поруками відповідно до укладеного Договору поруки № 202588 від 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним ганком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 (Поручитель), № 204466 від 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 (Поручитель), № НОМЕР_1 від 16.05.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 (Поручитель), згідно з яким поручителю поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов`язань за кредитним договором № 0 від 16.05.2008 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Договором. Поручитель і боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. (а.с. 21-26).

08 грудня 2011 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, що був нотаріально посвідчений, у тому числі й за кредитним договором № 0 від 16 травня 2008 року. (а.с. 50-52).

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконав, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги (як боржнику так і поручителям) про виконання зобов`язань згідно умов кредитного договору. (а.с. 42-49).

В своїй заяві від 26 лютого 2019 року, ПАТ «Дельта Банк» уточнив свої позовні вимоги та враховуючи, що відповідно до п.1.1 кредитнго договору №00 від 16 травня 2008 року ОСОБА_1 було надано кредит в доларах США, тому і повернути позичальник грошові кошти має саме в доларах США, тому і просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за вищезазначеним кредитним договором у загальному розмірі 42676, 28 доларів США, з яких: тіло кредиту - 25336, 59 доларів США, відсотки - 17339, 69 доларів США. Надав при цьому розрахунок заборгованості. (а.с. 194-196).

Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року Залучено до участі в розгляді справи в якості позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «УКДЕБТ ПЛЮС», як правонаступника Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» зазначило, що у зв`язку з невиконанням умов Договору, виникла заборгованість за кредитним договором №0 від 16 травня 2008 року, в розмірі 42 676,28 дол. США, з яких:

Заборгованість за тілом кредиту - 25 336,59 дол. США;

Заборгованість за відсотками - 17 339,69 дол. США.

Відповідачем ОСОБА_2 надано відзив на позовну заяву. (т. 2, а.с. 201-203).

ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову щодо нього, оскільки на його думку, право звернення з вимогою до нього, як до поручителя у позивача відсутнє, оскільки порука ОСОБА_2 є припиненою.

Як зазначив відповідач ОСОБА_2 , матеріали справи містять Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту №00 від 16 травня 2008 року, котра була укладено віж банком та позимвчльником.

Зазначеною Додатковою угодою ОСОБА_1 та позичальник погодили можливість нарахування відсоткової ставки в подвійному розмірі та у збільшеному розмірі. Така зміна відсоткової ставки, тобто умов кредитного договору, безперечно призвела до збільшення обсягу відповідальност іпоручителів. Оскільки поручитель ОСОБА_2 своєї згоди на укладення зазначеної Додаткової угоди не надавав, нічого не підписував, тому порука повинна бути припиненою.

Окрім того просив відмовити у задоволенні позову, оскільки вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку в межах сроку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов`язанням (в даному випадку, на думку ОСОБА_2 грудень 2011 року), через це він вважає, що порука є припиненою.

Відповідачем ОСОБА_3 також надано відзив на позовну заяву. (т. 2, а.с. 204-209).

ОСОБА_3 , окрім того, що зазначив відповідач ОСОБА_2 в своєму відзиві, просила відмовити у задоволенні позову до неї, оскільки позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості за кредитним договором, в матеріалах справи відсутні докази отримання позичальником кредиту , на її думку незаконно нараховано відстоки за користування кредитом та ін. (т.2, а.с. 204-209).

Відповідачем ОСОБА_4 також надано відзив на позовну заяву. (т. 2, а.с. 215-219).

Відзив ОСОБА_4 фактично дублює обгрунтуання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в частині. ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні позову щодо неї.

ОСОБА_1 такж подала відзив на позовун заяву та просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. (т. 2, а.с. 215-219).

Позивчем 23 вересня 2019 року (на той час ПАТ «Дельта Банк») надано відповіді на відзиви відповідачів. (т.3, а.с. 27-29, 38-40).

До зазначених відповідей на відзиви окрім того долучено копію Меморіального ордеру № від 16 травня 2008 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 26000 доларів США (т.3, а.с. 50).

Також надано виписка за кредитним договором №00 від 16 травня 2008 року. (т.3, а.с. 51-84).

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» просило задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з обгрунтуанЬ. що вкладені в позові, відповідях на відзиви, додаткових поясненнях та ін.

Згідно положень статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (статті 15, 16 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи за зверненням фізичних чи юридичних осіб у межах заявлених ними вимог.

У частині другій статті 16 ЦК України законодавець визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, а також зазначив, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Першочергово захист цивільних прав та інтересів полягає в з`ясуванні того, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але які породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, наприклад, договори та інші правочини, створення речей, творча діяльність, результатом якої є об`єкти права інтелектуальної власності, завдання майнової (матеріальної та моральної) шкоди іншій особі та інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених згаданими актами або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України. кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що доступ до правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому ефективним слід розуміти спосіб, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручителем може бути одна або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Посилання відповідачів щодо неотримання ОСОБА_1 спростовані стороною позивача.

Щодо Додаткової угоди до кредитного договором №00 від 16 травня 2008 року, суд зазначає, що вона також укладена 16 травня 2008 року та умовами Додаткової угоди жодних збільшень обсягу відповідальності, зокрема і збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом, не відбувалося, оскільки за умовами Договору Банк у разі настання подій, що впливають на здатність чи бажання виконання позичальником зобов`язань за Договором, в якості санкцій, має право збільшити відсоткову ставку за користування кредитом, а не як зазначили відповідачі, це встновлення нового розміру процентної ставки за користування кредитними коштами.

Щодо припинення поруки на підставі ч.4 ст. 559 ЦПК України. про яку заявлено відповідачем ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

У разі пред`явлення банком вимог до поручителя більше ніж через 6 місяців після настання строку для виконання відповідної частини основного зобов`язання відповідно до положень частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється в частині певних щомісячних зобовязанб щодо повернення грошових коштів поза межами цього строку.

Разом з тим, правовідносини поруки за договором не можна вважати припиненими в іншій частині, яка стосується відповідальності поручителя за невиконання боржником окремих зобов`язань за кредитним договором про погашення кредиту до збігу 6-ти місячного строку з моменту виникнення права вимоги про виконання відповідної частини зобов`язань.

Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі №408/8040/12, провадження №14-145цс18 та від 20 червня 2018 року по справі №758/6863/14-ц, провадження №14-224 цс18.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1)письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Таким чином суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УКДЕБТ ПЛЮС» в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню у рівних частках на користь позивача сплачені ним і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі - 3411 грн. 12 коп.

Керуючись ст.ст. 2,5,7-8, 10-13,17-18,131,76-82,89, 211, 258, 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд ,

Вирішив:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКДЕБТ ПЛЮС» (04073, м. Київ, пр-т. С. Бандери, 28-А, БЦ «SP-HALL») до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, розгляд котрої проводиться за нормами загального позовного провадження - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКДЕБТ ПЛЮС», адреса: 04073, м. Київ, пр-т. С. Бандери, 28-А, БЦ «SP-HALL» заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №0 в сумі 42676, 28 доларів США, з яких: тіло кредиту - 25336, 59 доларів США, відсотки - 17339, 69 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКДЕБТ ПЛЮС», адреса: 04073, м. Київ, пр-т. С. Бандери, 28-А, БЦ «SP-HALL» судовий збір у загальному розмірі 3411 грн. 12 коп., рівними частинами, тобто то 852 грн. 78 коп. з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин рішення суд повідомляє, коли буде складно повне рішення.

Повний текст рішення складено 08 вересня 2023 року.

Суддя