ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6147/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва в складі головуючого судді Колесника О.М., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірі 12 256,71 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на балансі філії «135 ДБК» ДП МОУ «Укрвійськбуд» перебуває будинок АДРЕСА_1 . Відповідач є споживачем послуг кв. АДРЕСА_1 . Філія «135 ДБК» ДП МОУ «Укрвійськбуд» надає відповідачу житлово-комунальні послуги. У результаті неналежного виконанням відповідачем його обов`язків по оплаті житлово-комунальних послуг у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 12 256,71 грн. У зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача вказану заборгованість.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 липня 2023 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ст.178 ЦПК України, відповідач не скористався своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву та/або заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Від позивача також не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Державне підприємство Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» має відокремлений структурний підрозділ - Філію «135 Домобудівельний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», яка згідно з положенням Про Філію «135 Домобудівельний комбінат» державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд», не є юридичною особою, а власником майна Філії «135 ДБК» ДП МОУ «Укрвійськбуд» є ДП МОУ «Укрвійськбуд».

Згідно акту приймання будинків, споруд і території військового містечка від 06 грудня 2000 року виданого на підставі наказу начальника головного управління квартирно-експлуатаційного відділу Міністерства оборони України В. Литвиненка від 01 грудня 2000 року, було здійснено передачу житлового фонду «135 Домобудівельного комбінату» на утримання державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд».

Відповідно до акту приймання від 06 грудня 2000 ДП МОУ «Укрвійськбуд» було передано 17 будинків, а саме: будинки по АДРЕСА_3 та по АДРЕСА_16 , які розташовані на земельній ділянці, площею 9,54 га.

На утриманні та обслуговуванні філії «135 ДБК» ДП МОУ «Укрвійськбуд» перебуває багатоквартирний житловий буд. АДРЕСА_1 .

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, копія якої наявна в матеріалах справи.

Філія «135 ДБК» ДП МОУ «Укрвійськбуд» надає мешканцям вказаного будинку послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкових територій. Філія відокремлений структурний підрозділ Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» та не має статусу юридичної особи.

Складові тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, зокрема, будинку АДРЕСА_1 розраховані відповідно до наказу директора ДП МОУ «Укрвійськбуд» від 31.07.2020 року №20.

Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року, власник та наймач квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, визначені законом або договором. Плата за надані послуги вносяться споживачем відповідно до показань обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата з послуги вноситься не пізніше 20 числа місця, що настає за розрахунковим.

У відповідача відповідно до особового рахунка № НОМЕР_1 ) виникла заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг яка становить 12 256,71 грн.

Відповідач не відмовлявся від надання позивачем житлово-комунальних послуг та отримував їх, разом з тим не здійснював оплату за житлово-комунальні послуги, претензій щодо кількості та якості житлово-комунальних послуг не надавав.

З огляду на положення частини першої статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуг», якими визначено вжиті у цьому законні поняття, відповідач є індивідуальним споживачем (індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги).

Пунктом 1 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуг» на індивідуального споживача покладено обов`язок укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Судом касаційної інстанції сформовано позицію, згідно з якою споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (постанови Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, Касаційного господарського суду від 11 квітня 2018 року у справі № 904/2238/17 та від 16 жовтня 2018 року у справі № 904/7377/17).

Отже, відсутність договору не може беззаперечно свідчити про відсутність у споживача послуг обов`язку по сплаті за надані їм житлово-комунальні послуги.

Згідно пунктів 5, 10 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Таким чином, правовідносини, що склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (ч.1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, проте жодних доказів на спростування наданого позивачем розрахунку відповідач не надав.

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2 684 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь на користь Державного підприємства Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» 12 256,71 грн. заборгованості за житлово-комунальні послуги, 2 684 грн. судового збору, а всього 14 940,71 грн.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

СУДДЯ: КОЛЕСНИК О.М.