Справа № 307/2993/16-ц
Провадження № 6/307/53/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Стецюк М.Д., секретар судового засідання Цех Г.М., за участю представника заявника Кукареки К.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів в режимі відеоконференції заяву представника заявника ОСОБА_1 адвокат Кукарека Катерина Сергіївна про відстрочку виконання додаткового рішення Верховний Суд від 15 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , де треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРАТ-ШЕК», Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГНА ГРУП ІНДУСТРІЯ-УК (МГОЛД)», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Чернікова Олена Євгенівна, приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Стойка Надія Михайлівна про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

24 серпня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 адвокат Кукарека Катерина Сергіївна звернулася до суду із заявою про відстрочку виконання додаткового рішення Верховний Суд від 15 вересня 2021 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , де треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРАТ-ШЕК», Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕГНА ГРУП ІНДУСТРІЯ-УК (МГОЛД)», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Змисловська Тетяна Василівна, приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Чернікова Олена Євгенівна, приватний нотаріус Тячівського районного нотаріального округу Стойка Надія Михайлівна про витребування майна з чужого незаконного володіння.

В обґрунтування заяви вказує на те, що рішенням у справі № 307/2993/16-ц від 02 жовтня 2017 року було задоволено позовні вимоги ПАТ "Дельта банк" до ОСОБА_2 , щодо витребування спірного майна з чужого незаконного володіння. Вказане рішення було скасовано постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2018 року. Постановою Верховного суду від10 червня 2020 року постанова суду апеляційної інстанції від 15 березня 2018 року скасована, рішення суду першої інстанції від 02 жовтня 2017 залишено в силі.Ухвалою суду Закарпатського апеляційного суду від 14 квітня 2021 р. задоволено заву про заміну стягувача у виконавчому листі ВП 67679873, вказане рішення винесено напідставі договору купівлі-продажу майнових прав відмінних від права власності від10 вересня 2020 року між ПАТ "Дельта банк " та ТОВ "Дніпрофінансгруп".На підставі зазначеної постанови, щодо заміни стягувача та договорів купівлі-продажу майнових прав, Верховним судом ухвалено додаткове рішення у справі, від 15 вересня 2021 року, щодо стягнення на користь ТОВ "Дніпрофінансгруп " з ОСОБА_1 135 270 грн.Станом на сьогодні Верховним судом відкриті наступні касаційні провадження у справі 307/2993/16-ц:61-20209 ск 21 щодо оскарження рішення по суті щодо витребування нерухомого майна з чужого володіння від 02 жовтня 2017 р.;61-21061 ск 18 щодо оскарження ухвали про заміну стягувача у виконавчому листі від 14 квітня 2021 р.

Крім того, договори купівлі продажу майнових прав відмінних від права власності від 10 вересня 2020 року, що стали підставами для заміни стягувача у виконавчому листі, були оскаржені в судовому порядку. Рішенням від 28 липня 2021 року у справі 307/3657/ 21 зазначені договори були визнані не дійсними. Постановою апеляційної інстанції від 08 червня 2023 року вказане рішення першої інстанції скасовано. Станом на тепер з приводу визнання не дійсним договору купівлі-продажу немайнових прав, відмінних від права власності, що стали підставами для заміни стягувача у виконавчому листі та винесення додаткового рішення від 15 вересня 2021 року триває касаційне провадження № 61-10836 ск 23.З приводу виконання додаткового рішення від 15 вересня 2021 року у справі 308/2993/16-ц триває виконавче провадження ВП 64788511. За вказаних вище обставин, щодо наявності трьох касаційних проваджень, наслідком яких дуже ймовірно стане визнання не дійсним документів, що є підставами вимог ТОВ "Дніпрофінансгруп", виконання додаткового рішення Суду щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Дніпрофінансгруп" 135 270 гривень може призвести до унеможливлення виконання рішень суду на користь первинного позивача у разі відновлення сили рішення у справі 307/3657/21 від 28 липня 2021 року. Дана обставина ймовірно значно утруднить чи зробить виконання додаткового рішення від 15 вересня 2021 не можливим.

Виходячи з того факту, що згідно Указу президента № 64/2022 в Україні триває воєнний стан, що призвело до значного економічного падіння та значно знизило доходи ОСОБА_1 , з метою непопущення виконання додаткового рішення від 15 вересня 2021 року на користь ТОВ "Дніпрофінансгруп" у разі задоволення касаційної скарги у справі 307/3657/21, зважаючи на наявність касаційних проваджень 61-21061 ск 18 та 61-20209 ск 21 в рамках судової справи 307/2993/16-ц вважають за необхідне відстрочити виконання додаткового рішення. Затягування касаційною інстанцією строків розгляду касаційних проваджень 61-21061 ск 18 та 61-20209 ск 21 в рамках судової справи 307/2993/16-ц, що тривають не один рік, є об?єктивною обставиною, що не залежить від волі боржника ОСОБА_1 .

Крім того, звертаємо особливу увагу суду на ту обставину, що не має жодної вини ОСОБА_2 в укладенні між ПАТ "Дельта банк" та ТОВ "Дніпрофінансгруп" 10 вересня 2020 року договорів купівлі продажу майнових прав відмінних від права власності на об?єкти нерухомого майна, що в момент укладення договорів продавцю не належали та не існували в правовому полі. Враховуючи викладене просить відстрочити виконання додаткового рішення від 15 вересня 2021 року у справі № 307/2993/16-ц про стягнення з ОСОБА_3 135 270 грн. на користь ТОВ "Дніпрофінансгруп" касаційних проваджень 61-21061ск18 та 61-20209ск21 в рамках справи №307/2993/16-ц та № 61-10836ск23 у справі № 307/3657/21, але не більше ніж на 1 рік.

Представник заявника заяву підтримала з викладених у ній підстав та просила заяву задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2017 року у справі № 307/2993/16-ц, позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено та витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» торгово-офісний комплекс, загальною площею 914.4 квадратних метри та земельну ділянку, площею 0,0498 га. (кадастровий номер :07:007:0046, для комерційного призначення, які розташовані в АДРЕСА_1 , України, а також з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 67635 (шістдесят сім тисяч шістсот тридцять п`ять) гривень сплаченого судового збору.

Постановою Апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2018 року рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2017 року скасовано та у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

Згідно постанови Верховного Суду від 10 червня 2020 року касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» адвоката Гошовської Ксенії Георгіївни задоволено, постанову Апеляційного суду Закарпатської області від 15 березня 2018 року скасовано та рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2017 року залишено в силі.

Додатковою постановою Верховного Суду від 15 вересня 2021 року по справі ухвалено додаткове судове рішення, згідно якого стягнуто із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 135 270,00 гривень (сто тридцять п`ять тисяч двісті сімдесят гривень 00 копійок) судового збору, сплаченого у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 грудня 2020 року у справі № 307/2993/16-ц, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Дніпрофінансгруп» про заміну сторони виконавчого провадження, задоволено та замінено сторону виконавчого провадження - стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Дніпрофінансгруп» по примусовому виконанню виконавчих листів в цивільній справі за №307/2993/16-ц щодо витребування із незаконного володіння ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» торгово-офісного комплексу, загальною площею 914.4 квадратних метри та земельної ділянки, площею 0,0498 га. (кадастровий номер :07:007:0046, для комерційного призначення, які розташовані в АДРЕСА_1 , України, стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 67635 (шістдесят сім тисяч шістсот тридцять п`ять) гривень сплаченого судового збору.

Згідно постанови Закарпатського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року у справі №307/2993/16-ц , апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Тячівського районного суду від 29 грудня 2020 року скасовано, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» про заміну стягувача у виконавчих листах задоволено, замінено у виконавчих листах, виданих у цивільній справі № 307/2993/16-ц Тячівським районним судом Закарпатської області 29 вересня 2020 року щодо витребування з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» торгово-офісного комплексу загальною площею 914,4 кв. м і земельної ділянки площею 0,0498 га (кадастровий номер :07:007:0046), розташованих по АДРЕСА_1 , та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» 67635,00 грн сплаченого судового збору, стягувача Публічне акціонерне товариство АТ «Дельта Банк» (, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36 «б») його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп»» (, місцезнаходження: 49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, 2, оф. 205).

Ухвалою Верховного суду від 21 січня 2022 року у справ № 307/2993/16-ц (61-20209ск21) відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 липня 2022 року у справі № 307/3657/21 позов ОСОБА_4 задоволено та визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав, відмінних від права власності щодо торгово-офісного комплексу площею 914,4 км.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 , від 10 вересня 2020 року, зареєстрований у реєстрі № 1561, укладений між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп».

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 08 червня 2023 року у справі № 307/3657/21 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково, рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 липня 2022 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення. У позові ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав, відмовлено.

Згідно ухвали Верховного суду від 16 серпня 2023 року у справі № 307/3657/21 (61-10836ск23) відкрито касаційне провадження у справі.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно ч. 3 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої чи членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

У постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018 зазначено, що підставою для застосування ст.435 ЦПК України і ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим. Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Такі обставини повинні виникнути після ухвалення судового рішення та мають бути об`єктивними та такими, що не залежать від волі сторін.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Крім того, варто звернути увагу на те, що ч. 5 ст. 435 ЦПК України встановлено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Вказані приписи дають підстави стверджувати про те, що Суд позбавлений можливості прийняти рішення про розстрочку або відстрочку виконання рішення, оскільки з дня ухвалення додаткового рішення у справі № 307/2993/16-ц пройшло значно більше часу.

Європейський суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.99, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.97, § 40).

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати рішення суду, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Зважаючи на вищевикладене, керуючись приписами ЦПК України, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвокат Кукарека Катерина Сергіївна про відстрочку виконання додаткового рішення від 15 вересня 2021 року у справі №307/2993/16-ц.

Керуючись ст.ст. 81, 353, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвокат Кукарека Катерина Сергіївна про відстрочку виконання судового рішення - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 15-денний строк з дня його проголошення (складання).

Повний текст ухвали складено 18 вересня 2023 року.

Суддя: М.Д.Стецюк