Справа № 226/654/23

Провадження № 2/226/162/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Клепки Л.І.,

секретаря - Філіпповської Т.Г.,

за участю озивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до Мирноградської міської ради Донецької області, Мирноградської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, уточненим до початку розгляду справи по суті, до Мирноградської міської ради Донецької області, Мирноградської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування вимог вказав, що з 05.11.1982 він перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті залишилася спадщина, до складу якої входить жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , оформлений на ім`я дружини відповідно до договору купівлі-продажу від 29.06.1995 року. Він є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Їх діти від своєї частки у спадщині відмовилися, подавши у встановлений законом строки заяви до нотаріальної контори. Разом з тим, постановою нотаріуса від 19.12.2022 у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом йому нотаріусом було відмовлено у зв`язку з відсутністю у нього документів на житлову прибудову та інші не введені в експлуатацію об`єкти: літню кухню, два сараї та гараж, побудовані у 2007 році, на які дружині рішенням виконавчого комітету Димитровської міської ради від 15.04.2009 хоча і надавався дозвіл на оформлення документів, залишилися неоформленими. Тому у технічному паспорті на будинок вони значаться як такі, що побудовані без дозвільних документів. Зазначаючи на вказані обставини та те, що єдиним способом захисту його прав є звернення до суду, позивач просить суд визнати за ним право власності на вказаний жилий будинок.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідачі правом подання відзиву на позов не скористалися, заперечень проти позову суду не надали.

Зважаючи на вказані обставини, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих суду доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 05.11.1982 року (а.с.10).

29.06.1995 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського нотаріального округу, реєстровий №1349, ОСОБА_3 було придбано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за нею в БТІ м.Димитрова 18.10.1995 (а.с.24, 33).

ІНФОРМАЦІЯ_1 дружина позивача померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Покровському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с.10, зв.).

01.08.2022 позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті дружини ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі чого було відкрито спадкову справу №153/2022 (а.с.36,64).

Тоді ж, в рамках вказаної спадкової справи, з заявами про відмову від спадщини після смерті матері ОСОБА_3 звернулися її діти ОСОБА_4 , 1997 року народження, та ОСОБА_5 , 1984 року народження (а.с.35 зв., 36 зв.).

Постановою приватного нотаріуса Покровського міського нотаріального округу Донецької області Михайленко О.В. від 19.12.2022 позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , відмовлено у зв`язку з відсутністю у нього документів на введення в експлуатації прибудови до будинку літньої кухні, двох сараїв та гаражу, збудованих у 2007 році, та роз`яснена процедура звернення до суду з питання визнання за ним права власності на житловий будинок (а.с.11).

Як вбачається з технічного паспорту на вказаний будинок, виготовленого станом на 13.11.2022 року та характеристики будинку, житловий будинок зведено в 1961 році, прибудова до будинку, позначена в техпаспорті а-1, сараї Е-1, I-1, літня кухня Ж-1 та гараж 3-1 зведені у 2007 році і в експлуатацію не прийняті (а.с.21-23).

Згідно звіту про оцінку майна, здійсненої на замовлення позивача 10.04.2023, ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , без врахування земельної ділянки, станом на 10.04.2023 складає 124028,52 грн. (а.с.25-31).

Рішенням Димитровської міської ради від 15.04.2009 року №229, ОСОБА_3 за її зверненням було надано дозвіл на оформлення документів на житлову прибудову до житлового будинку площею 13,3 кв. м зі зміною загальної площі житлового будинку на 75,2 кв.м, житлової площі на 46,0 кв.м; літньої кухні площею 26,7 кв.м; гаражу для зберігання легкового автомобіля площею 27,1 кв.м, сараю для інвентарю площею 30,8 кв.м, вугільного сараю площею 8,6 кв.м, збудованих на території домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить їй на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області 27.06.1995, реєстр №1349 (а.с.24).

Відповідно до ч.1 ст. 22 КпШС України, чинного на момент набуття права власності на частину спірного майна і до 31.12.2003 р., передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Аналогічна норма міститься і в СК України, чинному з 01.01.2004 р. та на момент існування спірних правовідносин. Зокрема, частиною першою ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Це ж передбачено і частиною третьою ст. 368 ЦК України.

Відповідно до ст.1261 Цивільного Кодексу спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину права на спадщину спадкоємця не позбавляє. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини( ч.5 ст.1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право спадщину на нерухоме майно.

Отже, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, який має розглядатися судом у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається з постанови нотаріуса, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачеві відмовлено у зв`язку з відсутністю у позивача належних документів, що підтверджують право власності спадкодавця на новозбудовані та не введені в експлуатацію об`єкти, позначені у технічному паспорті.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі жилий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Частиною першою статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У частині другій статті 331 ЦК України чітко вказано, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Як встановлено судом, об`єкти нерухомого майна, якими є прибудова до будинку, що дещо змінила площу будинку, а також літня кухня, гараж та два сараї, збудовані у 2007 році під час перебування подружжя у шлюбі, на які в подальшому згідно рішення виконавчого комітету Димитровської міської ради від 15.04.2009 року №229 хоча і отримано спадкодавцем дозвіл на оформлення документів, в експлуатацію не введені, що вказує на те, що спадкодавець не набула на них права власності в установленому законом порядку.

Саме зазначена обставина і стала підставою для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, пов`язаних з видачею позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

За загальним правилом, визначеним абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

За змістом ст. 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Виходячи з встановлених судом обставин, відсутності інших спадкоємців та відсутності необхідності визначення за позивачем частки у спільному майні подружжя в судовому порядку, суд вважає за можливе позовні вимоги позивача щодо визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом задовольнити, що буде ефективним способом захисту його права.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 209, 259, 263-265, 352 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Мирноградської міської ради Донецької області, Мирноградської міської військової адміністрації Покровського району Донецької області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з усіма господарськими будівлями та спорудами: житловий будинок (А-1), прибудова (а-1), літня кухня (Б-1), оглядова яма (з-1), вбиральня (К), душ (Л), зливна яма (М-1), погріб (пг-1), ворота (№1), огорожа (№3), огорожа (№4), замощення (ІІ), водопровід (І), прибудова (а'-1) 2007 року побудови, сараї (Е-1, І-1) 2007 року побудови, гараж (З-1) 2007 року побудови, літня кухня (Ж-1) 2007 року побудови, який залишився після смерті дружини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.І.Клепка