Справа №295/4475/23
16.08.2023 року м. Житомир
Богунський районний суд м. Житомира в складі:
головуючого - судді Кузнєцова Д.В.
за участю секретаря судового засідання Карпішиної С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» про стягнення суми страхового відшкодування, -
У квітні 2023 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Гайдащук О.С., звернувся до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що 25.07.2022 року мала місце дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 . Даний факт підтверджується, зокрема, повідомленням про настання ДТП (Європротоколом), у відповідності до якого винним у скоєнні ДТП є ОСОБА_2 - водій автомобіля марки ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 . Оскільки відповідальність заподіювача шкоди згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/206056401 застраховано у ПАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» та на момент ДТП договір страхування був діючий, 27.07.2022 року позивачем було подано заяву про виплату страхового відшкодування та ряд інших документів, перелік яких зазначив страховик, у зазначену страхову компанію, однак жодного страхового відшкодування від відповідача позивач не отримав. Після виконання ремонтних робіт автомобіля марки «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , між суб`єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_3 та ОСОБА_1 складено акт виконаних робіт від 24.09.2022 року, за яким вартість ремонту склала 18 485,00 грн. Висновком експерта №32 від 28.12.2022 року транспортно-товарознавчої експертизи встановлено, що вартість матеріального збитку, завдана власнику автомобіля «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , станом на 25.07.2022 року складає 18 845,00 грн. При зверненні до Моторного (транспортного) страхового бюро України щодо здійснення відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП, 07.04.2023 року отримано відповідь про те, що ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» відповідно до норм п. 51.10 ст. 51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та згідно з п. 52.1 ст. 52 Закону припинило членство в МТСБУ. Станом на день отримання відповіді від МТСБУ відсутні відомості про визнання відповідача банкрутом та/або його ліквідації.
З огляду на викладене у позові, ОСОБА_1 просить визнати подію дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 25.07.2022 року, страховим випадком відповідно до полісу №ЕР/206056401, стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 18 485,00 грн., витрати, понесені на проведення транспортно-товарознавчої експертизи, в сумі 4 800,00 грн., витрати, понесені за надання правової допомоги адвокатських послуг, у розмірі 9 500,00 грн. та 1 073,60 грн. судового збору.
Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 18 квітня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання представник позивача адвокат Гайдащук О.С. не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Представник відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, відзив на позовну заяву до суду не направляв.
Згідно із ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про спірні правовідносини сторін, суд вважає за можливе за згодою представника позивача провести заочний розгляд справи.
У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається із матеріалів справи, 25 липня 2022 року о 16:33 год. у дворі будинку 125 по вул. Покровська в м. Житомирі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Mazda 3», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Учасники дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , керуючись пунктом 2.11. Правил дорожнього руху та пунктом 33.2 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та примітки до статті 124 КУпАП, скористалися правом на складення спільного повідомлення про ДТП - «Європротокол». У вказаному повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_2 визнав себе винним в цій ДТП (а.с.13).
Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/206056401 від 25.09.2021 року. Страхова сума за договором за шкоду, завдану майну, становить 130 000 грн., франшиза 2 600 грн. (а.с. 14).
26.07.2022 року ОСОБА_1 складено повідомлення ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про настання дорожньо-транспортної пригоди та у заяві від 27.07.2022 року позивач просив здійснити відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Зазначені повідомлення від потерпілої особи про настання ДТП та заява були направлені поштою 27.07.2022 на адресу відповідача (а.с. 16, 17).
Так як відповідачем не було направлено свого представника для здійснення огляду транспортного засобу Mazda 3, р.н. НОМЕР_1 , пошкодженого при ДТП, та не було здійснено виплати страхового відшкодування, матеріали справи доказів протилежного не містять, позивач звернувся до експерта для визначення розміру матеріальної шкоди, завданої пошкодженням його автомобіля.
Як вбачається з висновку експерта №32 транспортно-товарознавчої експертизи від 28.12.2022 року, проведеного за заявою позивача, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Mazda 3, р.н. НОМЕР_1 , станом на 25.07.2022 року складає 18 485,00 грн. (а.с. 25-31).
На звернення адвоката Гайдащука О.С. в інтересах ОСОБА_1 щодо невиконання ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» своїх зобов`язань за обов`язковим договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Моторне (транспортне) страхове бюро України листом від 07.04.2023 року повідомило, що ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» відповідно до норм п. 51.10 ст. 51 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» втратило статус асоційованого члена МТСБУ через заборгованість до фондів МТСБУ та згідно з п. 52.1 ст. 52 Закону припинило членство в МТСБУ. Єдиною визначеною Законом підставою для розгляду МТСБУ питання щодо відшкодування шкоди з договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за зобов`язаннями страховика учасника МТСБУ є недостатність коштів та майна відповідного страховика, що визнаний банкрутом та/або ліквідований. Станом на сьогодні у МТСБУ відсутні відомості про визнання ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» банкрутом та/або його ліквідації (а.с. 55 зворот).
Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Таким чином, обов`язок з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування покладається на страховика.
Оскільки дорожньо-транспортна пригода, що є предметом судового розгляду, є страховим випадком, то на виконання умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладення якого посвідчено страховим полісом №ЕР/206056401, ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» має відшкодувати ОСОБА_1 шкоду, спричинену цією пригодою, у зв`язку з відсутністю умов, за яких згідно з чинним законодавством, що регулює спірні правовідносини, відшкодування такої шкоди страховиком не здійснюється.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Згідно із п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (абз. 1 п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:
1) у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його,
2) у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених ст.ст. 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати),
3) протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.
Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, зокрема, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.
При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно зі статтею 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частини перша, шоста статті 81 ЦПК України).
Частиною першою статті 106 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.
Таким чином, судом встановлено, що розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mazda 3, р.н. НОМЕР_1 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 25.07.2022 року, складає 18 485,00 грн. та зазначена сума збитку підлягає стягненню з відповідача.
Крім цього, на підставі положень статті 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати в сумі 4 800,00 грн. за проведення транспортно-товарознавчої експертизи (а.с. 46).
Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає наступне.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України)
3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови у задоволення позову - на позивача, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов`язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Склад судових витрат по окремим його видам не є вичерпним.
Відповідно до ст. 133 ЦПК України до судових витрат відносяться витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу адвоката.
Встановлено, що 05.04.2023 року між ОСОБА_1 та адвокатом Гайдащуком О.С., діючим на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №001237 від 15.06.2021 року, був укладений договір про надання правової допомоги адвокатських послуг.
За змістом пункту 5.1договору за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар, розмір якого встановлюється, виходячи із об`єму роботи.
Згідно акту наданих послуг правничої допомоги відповідно до договору від 05.04.2023 року виконавцем надані наступні правничі послуги: первинна консультація клієнта 500 грн., підготовка до МТСБУ листа (вимоги) від 06.04.2023 року з додатками про відшкодування страхової шкоди 1 000 грн., підготовка до Богунського районного суду м. Житомира позовної заяви про стягнення суми страхового відшкодування з ПАТ «СК «Український страховий стандарт» - 8 000 грн., що в загальному розмірі становить 9 500 грн. (а.с. 52 зворот).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.
Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Враховуючи складання адвокатом позовної заяви в інтересах позивача, надання інших видів правової допомоги за договором, інші наведені у ч. 4 ст. 137 ЦПК України обставини, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 9 500 грн. є обґрунтованими та реальними. З огляду на викладене, враховуючи положення ч. 2 ст. 141 ЦПК України та відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, із Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь позивача підлягають стягненню 9 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, що підтверджено документально.
Керуючись ст.ст. 16, 22, 979, 1166, 1187, 1192 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 141, 264, 265, 280-282, 284, 352, 354 ЦПК України, -
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 18 485 (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на проведення транспортно-товарознавчої експертизи, в сумі 4 800,00 грн., 9 500,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 1 073,60 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», адреса: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, .

Суддя Д.В. Кузнєцов