Єдиний унікальний номер: 378/509/23
Провадження № 2-о/378/29/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2023 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.

за участю секретаря: Москаленко А.В.,

заявника: ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи

органу опіки та піклування

виконавчий комітет

Ставищенської селищної ради

Білоцерківського району

Київської області: Даценка В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконавчий комітет Ставищенської селищної ради Київської області та Біляївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною заявою звернулася ОСОБА_1 , з посиланням на те, що із вересня 2010 року вона стала зустрічатися, а згодом проживати однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 .. За час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу (в цивільному шлюбі) вона завагітніла і стала на облік в Теплодарській центральній міській лікарні Одеської області. При оформленні індивідуальної картки вагітної та породіллі своїм чоловіком, батьком майбутньої дитини вона вказала ОСОБА_4 .. Як вбачається з п. 4 «Анамнез» «Состав семьи (обследование на туберкулез)» 09.12.2011 року, ОСОБА_4 як батько майбутньої дитини проходив необхідне обстеження на наявність туберкульозу. Він також 22.09.2011р. здавав кров на групу та резус. В маршрутному листі вагітної, її чоловіком вказаний ОСОБА_4 .. ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила дочку ОСОБА_5 . 10 березня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області складено актовий запис №47 про народження ОСОБА_5 . Оскільки в шлюбі з батьком дитини вона не перебувала, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадився відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України за прізвищем та громадянством матері - « ОСОБА_6 », а ім`я та по батькові батька дитини записані за її, матері, вказівкою - « ОСОБА_7 ». Вони разом проживали, разом виховували дитину, утримували її, тощо. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Через відсутність спадкового майна, спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 не заведена. Спадкоємцями першої черги (дітьми) померлого, окрім їх дочки, є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Встановлення факту батьківства має для неї юридичне значення, оскільки необхідне, щоб дитина мала можливість знати свого батька, носити його прізвище, мати родинні стосунки з братами (дітьми ОСОБА_4 від попереднього шлюбу) та для можливого в майбутньому звернення про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Заявник ОСОБА_1 з урахуванням уточнених вимог, просить суд встановити факт, що ОСОБА_4 є батьком малолітньої ОСОБА_5 та внести відповідні зміни у актовий запис.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, підтвердила обставини викладені в поданій заяві до суду.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, до суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, проти встановлення факту батьківства не заперечують.

Представник заінтересованої особи - Біляївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до суду не прибув, від вказаного відділу подано заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника відділу згідно чинного законодавства.

Представник заінтересованої особи: орган опіки та піклування виконавчий комітет Ставищенської селищної ради Київської області Даценко В.М. в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував, оскільки встановлення факту батьківства відповідає інтересам дитини.

Допитана в якості свідка по справі ОСОБА_8 суду показала, що вона є матір`ю заявника. Їй відомо, що її дочка ОСОБА_1 в 2010 році почала зустрічатися із ОСОБА_4 та жити з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Вони проживали у найманому житлі. З 2016 року з дочкою та зятем почала проживати і вона. ОСОБА_4 хотів, щоб у нього народилась дочка, бо мав уже двох синів від попереднього шлюбу. Нарешті ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_5 .. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер.

Суд, розглянувши матеріали справи, допитавши свідка ОСОБА_8 , дослідивши письмові докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.

Заяви про встановлення факту батьківства (материнства) суд розглядає у разі смерті особи, яку заявник визнає батьком (матір`ю) дитини, і вирішує їх з огляду на обставини, передбачені статтями 125, 130 Сімейного кодексу України.

Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 11 листопада 2021 року Ставищенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)(а.с. 20), вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4 ..

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 10.03.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління Одеської області встановлено, що ОСОБА_5 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . В графі мати зазначено ОСОБА_1 , у графі батька ОСОБА_9 (а.с. 13).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначення відомостей про батька відповідно до частини ч. 1 ст. 135 СК України, встановлено, що запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадився за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові ОСОБА_9 , як батька дитини записані за вказівкою матері ОСОБА_1 (а.с. 14).

Із копії індивідуальної карти вагітної та породіллі ОСОБА_1 встановлено, що в графі прізвище чоловіка зазначено ОСОБА_4 (а.с. 9-12).

Із довідок Ставищенської селищної ради № 103 від 28.06.2022 року та № 147 від 27.06.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 проживала однією сім`єю в АДРЕСА_1 та вела спільне господарство з ОСОБА_4 до дня смерті останнього та мали спільну дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 15, 22).

Із довідки Хотівського академічного ліцею імені Левка Лук`яненка Феодосіївської сільської ради Обухівського району Київської області № 110 від 12.07.2022 року встановлено, що ОСОБА_4 батько ОСОБА_5 брав активну участь у шкільному житті дочки, приділяв достатньо уваги вихованню дитини (а.с. 16).

Відповідно до змісту ч. 1, ч. 2 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

За ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення заявника, заінтересованих осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

В п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

В третьому абзаці п. 13 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду про встановлення факту повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

За ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне їй для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства.

Керуючись ст. ст. 121, 128, 130, 135 СК України, ст. ст. 4, 10, 12, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець міста Олександрія Кіровоградської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Станіславчик Білоцерківського району Київської області (актовий запис №399 складений 11.11.2021 року Ставищенським ВДРАЦС в Білоцерківському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ)), є батьком малолітньої ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Біляївка Біляївського району Одеської області (актовий запис №47 складений 10.03.2012 року ВДРАЦС Біляївського РУЮ Одеської області) та внести зміни до актового запису №47 складеного 10.03.2012 року ВДРАЦС Біляївського РУЮ Одеської області на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме, у графі «Батько» зазначити: - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянство - України, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в селі Станіславчик Білоцерківського району Київської області. Ім`я (прізвище, ім`я, по батькові) дитини ( ОСОБА_5 ) залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Р. В. Гуртовенко