Справа № 495/70/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року. Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

судді Гандзій Д.М.

при секретарі Задеряка Г.М.

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Каланжова В.І.

представника позивачів ТОВ «Глобал Спліт» адвоката Петренка М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополь в режимі відеоконференції в системі «EasyCon» заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Каланжова В.І. про перегляд заочного рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 05.12.2022 р. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 25.05.2023 р., ухваленому у даній справі, позов ТОВ «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволений та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Глобал Спліт» заборгованість за кредитним договором у розмірі 315041,30 грн. та судовий збір у сумі 4725,62 грн.

24.08.2023 року, представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Каланжов В.І. звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, в якій просив суд, поновити відповідачу строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 25.05.2023 р., пропущеного з поважних причин, посилаючись на неналежне сповіщення відповідача про дати, час та місце розгляду вказаної цивільної справи, через перебування ОСОБА_1 на. військовій службі в лавах ЗСУ з 23.01.2023 р., що є об?єктивною причиною неможливості отримання останнім судових повісток та інших повідомлень про дати, час та місце розгляду справи, а він, як представник відповідача отримав повний текст рішення суду лише 17.08.2023 р., ознайомившись в суді з матеріалами справи 16.08.2023 р., у зв?язку з чим, відповідач, був позбавлений можливості приймання участі в судових засіданнях, подати відзив на позов, в якому він просив би застосувати до спірних правовідносин Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», проти задоволення якого він заперечує з підстав необґрунтованого розрахунку суми позову, не погоджуючись з відсотками, неправомірно нарахованими позивачами на суму кредиту після 07.10.2020 р., а саме до 28.12.2021 р., що є незаконним, тобто на 1 р. 2 м. 15 днів пізніше останнього дня строку дії кредитного договору.

З зазначених підстав, представник відповідача просила суд поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду, переглянути його та скасувати, призначивши справу до розгляду в загальному порядку.

В судовому засіданні представник відповідача (заявника) ОСОБА_1 адвокат Каланжов В.І. підтримав доводи заяви та просив її задовольнити.

Представник позивачів ТОВ «Глобал Спліт» в судовому засіданні заперечував проти задоволення безпідставної заяви про перегляд заочного рішення з підстав, викладених у письмових запереченнях на заяву, вказуючи на хибність доводів заяви та надуманість підстав для перегляду заочного рішення суду, як щодо поважності причин неявки відповідача в судові засідання, так і щодо доказів, на які він посилається у заяві, які не мають істотного значення для правильного вирішення справи, рішення по якій було прийнято судом на законній і підставі, з дотриманням норм ЦПК України (а.с. 92-96).

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали зазначеної цивільної справи та заяви про перегляд заочного рішення, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 284 ЦПК України - заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ст. 285 ЦПК України - заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі. У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено: найменування суду, який ухвалив заочне рішення; ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку; обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це; посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача; клопотання про перегляд заочного рішення; перелік доданих до заяви матеріалів. Заява про перегляд заочного рішення підписується особою, яка її подає. До заяви про перегляд заочного рішення додаються її копії за кількістю учасників справи та копії всіх доданих до неї матеріалів. До заяви про перегляд заочного рішення додається документ про сплату судового збору.

До заяви про перегляд заочного рішення - додаються докази, на які посилається заявник.

Частини 1,4 статті 287 ЦПК України передбачають, що заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні.

Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Стаття 288 ЦПК України передбачає, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 210 ЦПК України передбачено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом 30-ти днів з дня початку розгляду справи по суті.

В заяві про перегляд заочного рішення суду, представник відповідача, як на поважну причину неявки ОСОБА_1 в судове засідання, посилається на те, що останній, напочатку збройної агресії рашистської педерації проти України, тобто з 24.02.2022 р. перебував на військовій службі.

Однак, вказане спростовується довідкою командира в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) ОСОБА_2 № 370/2/2/983 від 13.08.2023 р. про те, що штаб-сержант ОСОБА_1 дійсно перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 на посаді : старшого оператора радіолокаційного відділення з 23.01.2023 р. по теперішній час (т. 4 а.с. 77).

Таким чином, відповідач був призваний до лав ЗСУ через 11 місяців після початку війни.

Суд звертає увагу на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області від 18.02.2022 р., якою вказані матеріали цивільної справи були передані за підсудністю до Овідіопольського райсуду Одеської області в порядку ст.ст. 27,31,187 ЦПК України у зв?язку з реєстрацією місця проживання відповідача на території юрисдикції цього суду. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2022 р. розподілені в провадження судді Жижки, ухвалою якої від 11.04.2022 р. прийняті до свого провадження в порядку загального позовного провадження з призначення справи до розгляду в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання на 31.05.2022 р., про що відповідач був повідомлений належним чином, шляхом надіслання на адресу реєстрації судової повістки з викликом до суду рекомендованим листом, який повернувся до суду з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою». Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2023 р. вказані матеріали були передані в провадження судді Гандзій Д.М. у зв?язку зі звільненням з посади судді Жижки згідно рішення ВРП № 34/0/15023 від 09.02.2023 р. (т. 1 а.с. 146-147,151,152,156,157, т. 4 а.с. 25-30).

Таким чином, відповідач сповіщався про підготовче судове засідання у встановлений Законом процесуальний спосіб ще до призову відповідача на військову службу, і відповідно мав процесуальну можливість скористатися своїми процесуальними правами на надання відзиву або заперечень, заяви про відкладення слухання справи, надання заяв, клопотань, якими він свідомо не скористався.

Крім цього, відповідач повторно викликався в підготовче судове засідання на 09.02.2023 р. судовою повісткою рекомендованим листом, в яке також не з?явився і причини неявки не повідомив (т. 4 а.с. 22,23).

В судове засідання з розгляду справи по суті, відповідач також не з?явився, двічі повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив (т. 4 а.с. 49-52).

Як передбачено ч. 6 ст. 187 ЦПК України, судом було направлено офіційний запит до відповідного органу реєстрації місця перебування чи проживання відповідача та отримано відповідь від ВАДР ГУДМС в Одеській області від 25.01.2022 р. про реєстрацію відповідача з 18.10.2018 р. за адресою : АДРЕСА_2 , куди і направлялись всі судові повістки (т. 1 а.с. 76).

Отже, всі судові повістки, які були направлені на адреси проживання відповідача, містили достовірну адресу сторони та мали бути отримані відповідачем, при наявності у останнього бажання в отриманні кореспонденції.

Відповідно до Постанови КЦС ВС від 10.05.2023 р. № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв?язку «відсутній за вказаною адресою» - вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, так як зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Таким чином, Овідіопольським райсудом Одеської області не порушено процесуальних норм щодо сповіщення учасника справи (відповідача) щодо розгляду даної справи, на що вказує представник відповідача, що підтверджує реальну можливість відповідача використати свої процесуальні права в том числі права на представництво їх інтересів будь-яким адвокатом, в тому числі, шляхом укладання договору про правову допомогу або через надання представником адвокатського ордеру.

Крім іншого, представник відповідача у заяві про перегляд заочного рішення вказує про позбавлення відповідача процесуальних прав та розгляд справи за його відсутності, не прийнявши до уваги поважність причини неявки у судове засідання, що не приймається судом до уваги через хибність та неспроможність вказаних довів, оскільки відповідно до положень ст. 124 Конституції України та ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» - правосуддя в Україні здійснюють виключно суди в будь-якому правовому режимі, у тому числі воєнного стану. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Загальновідомим є факт, який не потребує окремого доказування, що в м. Одесі та Одеської області в умовах воєнного стану - судочинство продовжує здійснюватися в умовах воєнного стану задля недопущення обмеження конституційного права осіб на судовий захист, а тому як цивільні, адміністративні, так і кримінальні справи продовжують розглядатися судами м. Одеси та Одеської області. Зокрема, Овідіопольський райсуд Одеської області в період дії воєнного стану працював у звичайному режимі, 5 днів на тиждень.

Суд вважає, що навіть за умови воєнного стану правосуддя в Україні має здійснюватися та мають бути захищені права громадян та юридичних осіб, які залишились проживати (перебувати) в Україні, за умови дотримання їхньої безпечної участі в судових засіданнях, як учасників процесу, з огляду на наявність Інституту представництва в суді за допомогою правників адвокатів, договір з якими можливо укласти дістанційно, чим не скористався відповідач.

На думку суду, твердження у заяві представника відповідача зводяться до того, що суд повинен був, в порушення приписів ЦПК України безпідставно і нескінченно, в порушення розумних строків, передбачених ЦПК України переносити судові засідання по справі, порушуючи тим самим права позивачів на своєчасний розгляд справи, віддаючи перевагу у розгляді справи одній стороні (відповідача), за рахунок іншої, що є неприпустимим і незаконним і вказувало б на упередженість судді при розгляді даної справи.

Будь-яких заяв від відповідача в порядку ст. 251 ЦПК України щодо зупинення провадження у справі з підстав його перебування у лавах ЗСУ до суду не надходило.

Так чином, суд дійшов висновку про неповажність причини неявки в судові засідання відповідача, який мав змогу, ще до зарахування до лав ЗСУ 23.01.2023 р. приймати участь в судових засіданнях.

Представник відповідача підтвердив суду, що починаючи з дати укладення кредитного договору № R2, укладеного між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем та договору застави № R2В від 07.10.2013 р. автомобілю марки PEUGEOT, модель 408, тип СЕДАН-В, 2012 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , на придбання якого і був отриманий кредит відповідач ніколи не сплачував суму кредиту та відсотки за його користування. Тобто, на протязі 9 років відповідач жодного разу не сплатив банку за отриманий кредит, що також підтвердив представник позивачів ТОВ «Глобал Спліт», до яких, за договором про відступлення права вимоги за вищевказаним кредитним договором та за договором застави № 73-РБ 20.07.2020 р. перейшло право грошової вимоги від ПАТ «ВТБ Банк», про що відповідач повідомлявся письмово (т. 1 а.с. 45-55).

В судовому засіданні представник відповідача підтвердив, що ОСОБА_1 не поставив до відома ТОВ «Глобал Спліт», що він перебуває на військовій службі у лавах ЗСУ.

ОСОБА_1 , в своїй заяві стверджує та надає підтверджуючи документи, що з січня 2023 року він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , займає посаду: старший оператор радіолокаційного відділення з 23 січня 2023 року по теперішній час, відповідно до чого ТОВ «Глобал Спліт» не повинно було нараховувати будь-які нарахування по кредиту.

Відповідно до п. 15. ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на весь час їх призову, а військовослужбовцям під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, які перебували або перебувають безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (житлового будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Тобто закон надає чіткий перелік на підставі чого Банк або фінансова установа повинна зупинити нарахування за кредитним договором.

В даному випадку, відповідач отримав кредит на придбання автомобілю, у зв?язку з чим, на нього не розповсюджується п. 15. ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Пунктом 6-2 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання простроченої заборгованості у період дії воєнного стану» від 27.07.2022р., врегульовано питання простроченої заборгованості на період дії воєнного стану в Україні. Так, на період дії воєнного стану та упродовж трьох місяців після його припинення або скасування банки, небанківські фінансові установи та колекторські компанії під час врегулювання простроченої заборгованості, зупинення нарахувань зобов`язані дотримуватися додаткових вимог щодо:

військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України;

військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби;

членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти;

осіб які перебувають у полоні;

з якими втрачено зв`язок;

зниклих безвісти.

Якщо військовослужбовець відноситься до категорії, військовослужбовців, які під час дії особливого періоду, зокрема в 2014 році брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, який перебував безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, нарахування процентів за користування кредитом не здійснюється. А якщо військовослужбовець з початку введення воєнного стану був мобілізований, то будь-які нарахування по кредитному договору взагалі не здійснюються.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Така правова позиція закріплена в рішеннях Верховного Суду від 11.12.2019 року справа № 199/2418/15-ц, постановах Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 306/1157/15-ц та від 10.01.2019 року в справі № 327/353/16-ц, де зазначено, якщо військовослужбовець починаючи з введення особливого періоду брав участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини, то він звільняється від сплати процентів та штрафних санкцій.

Починаючи з введення в Україні особливого періоду, у відповідача було право звернення до позивачів з надання підтверджуючих документів, що він з бере участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини і тому звільняється від сплати процентів та штрафних санкцій.

Що стосується нарахувань після відступлення права вимоги за кредитним договором № 73-РБ ТОВ «Глобал Спліт», то 20.07.2020 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором № 73-РБ з відступленням суми заборгованості у розмірі 315 041 грн. 30 коп. Відповідно до умов договору, право грошової вимоги за кредитним договором № 73-РБ та договором застави перейшло до позивача у розмірі 315 041 грн. 30 коп.

З 20.07.2020р. (дата укладення договору відступлення) по 06.12.2022р. (дата подачі позовної заяви до суду) розмір заборгованості за кредитним договором № 73-РБ не змінювалась.

Тобто строк дії договору закінчився 07.10.2020 р., а відступлення грошової вимоги за кредитним договором № 73-РБ відбулось 20.07.2020р. і жодних нарахувань відсотків, штрафних санкцій, пені з 20.07.2020 р. не відбувалось.

24 лютого 2022 року, відповідно до ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» в України введено режим воєнного стану.

Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Так, рішенням Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2018 року (справа № 521/12726/16-ц) було визнано, що штрафні санкції та проценти за користування кредитом не підлягають стягненню з військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів з моменту введення в Україні режиму воєнного стану.

Суд встановив, що ТОВ «Глобал Спліт» з 20.07.2020 р. по сьогоднішній день - не здійснювало жодних нарахувань за кредитним договором №м 73-РБ.

Відповідач в своїй заяві зазначає, що заборгованість нараховувалась до 28.12.2021 року, але це твердження відповідача є хибним та не відповідає дійсності, що підтверджується наданим до позовної заяви розрахунком заборгованості за 9 років ! (виписка по особовим рахункам) та виписки по особливим рахунках (надані окремим клопотанням та знаходяться в матеріалах справи) заборгованості ТОВ «Глобал Спліт» від 28.12.2021р. містять дату здійснення цього розрахунку, а ні нарахування процентів, штрафних санкцій, пені на цю дату.

Варто зазначити, що право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Отже, суд дійшов висновку про хибність тверджень представника відповідача про істотність його доказів для нібито правильного вирішення справи з підстав, описаних вище.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інш. проти Великобританії» рішення від 22.10.1996 р., «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980 р.). За практикою тлумачення права на ефективний захист в суді Європейським Судом з прав людини в рішенні у справі «Мірагалль Эсколано та інші проти Іспанії» допустимим обмеженням доступу до правосуддя відповідає застосування строків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (справа «Устименко проти України») поновлення процесуального строку без об`єктивної наявності виключних підстав та наведення відповідних причин - є прямим порушенням принципу правової визначеності та порушує права учасників справи на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою.

Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси - судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 4 ст. 310 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 ЦПК України - обов`язок учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) та про причини неявки в судове засідання.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою - навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов?язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду - кожна держава-учасниця цієї Конвенції (якої є Україна) - вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є - не допустити судовий процес у безладний рух, а тому сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, на підставі вище викладеного можна прийти до висновку, що відповідач свідомо ігнорував судові повістки та не бажав з`являтися в судові засідання, штучно спотворюючи причини неявки, що дозволило Овідіопольському райсуду Одеської області у відповідності до Закону прийняти рішення в заочному порядку щодо задоволення позовних вимог позивачів згідно їхньої заяви.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку представником відповідача не було подано до суду будь-яких належних та допустимих доказів про об`єктивні причини неявки відповідача до суду або не можливості прийняти ним участі в судовому засіданні дистанційно або через представника, а також неможливості подачі відзиву на позовну заяву з поважних причин, а також, не надано до суду жодних належних доказів, які мають істотне та суттєве значення для правильного вирішення справи та які б не були враховані судом під час винесення заочного рішення.

За таких обставин, суд вважає, що вищезазначена заява про перегляд заочного рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 25.05.2023 року по даній справі є необґрунтованою, факти викладені в заяві недоведеними, а обставини та доводи, на які посилається представник відповідача надуманими та такими, що не знайшли свого відображення у матеріалах цивільної справи, і направлені на штучне затягування розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 131,259,284,287,288 ЦПК України, ЄКПЛ, рішеннями ЄСПЛ суд,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Каланжова В.І. про перегляд заочного рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 05.12.2022 р. по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду виготовлений та підписаний 14.09.2023 року.

Суддя Овідіопольського

районного суду Д.М. Гандзій