Провадження № 2/202/854/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2023 року місто Дніпро

Індустріальний районний суду міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року позивач звернулася з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У своєму позові позивач зазначила, що 23 серпня 2022 року о 22-00 годині відповідач ОСОБА_3 на території кладовища по вул. Березинській у м. Дніпрі, керуючи автомобілем «Toyota Avensis» номерний знак НОМЕР_1 , який належить відповідачу ОСОБА_4 , не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, втратив керування автомобілем та виїхав на узбіччя, де скоїв наїзд на металевий паркан та пам`ятник на місці поховання її рідного брата ОСОБА_5 , чим завдав їй збитки.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та позбавлено права керування транспортними засобами строком на один рік.

Нею за власний рахунок було здійснено відновлення зруйнованого місця поховання: реконструкція металевої огорожі, будівельні роботи з реконструкції, встановлення гранітного пам`ятника. Загальна вартість робіт склала 52 685 грн.

Окрім матеріальної шкоди, діями відповідача їй була завдана моральна шкода, яка полягає у моральних стражданнях у зв`язку з руйнуванням пам`ятника на місці поховання брата. Відповідач зневажливо поставився до її положення, не вибачився, не відшкодував завдану шкоду.

За цих підстав позивач просить стягнути на її користь солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 52 685 грн. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., а всього 62 685 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2023 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2023 року Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції було виключено з числа третіх осіб по справі.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та наполягали на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що є він є студентом та не має коштів для відшкодування шкоди у розмірі, зазначеному позивачем.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи.

Суд, заслухавши сторін, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав:

Судом установлено, що 23 серпня 2022 року на території кладовища по вул. Березинській у м. Дніпрі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю відповідача ОСОБА_3 , який, керуючи автомобілем «Toyota Avensis» номерний знак НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху України та скоїв наїзд на металевий паркан та пам`ятник, що встановлений на місці поховання ОСОБА_5 .

Зазначені обставини, а також вина ОСОБА_3 у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди встановлені постановою Дніпровського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Вказана постанова суду в силу частини 6 статті 82 ЦПК України має преюдиційне значення при розгляді справи про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Також судом установлено, що на момент зазначеної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota Avensis» номерний знак НОМЕР_1 не була застрахована.

Зокрема, в судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 підтвердив, що не мав чинного страхового полісу.

В свою чергу, позивач у своєму позові та в судовому засіданні стверджувала, що вона здійснює догляд за місцем поховання ОСОБА_6 , який є її братом.

На підтвердження понесення матеріальних витрат позивач надала суду копію договору на виконання робіт (виготовлення металевої огорожі) від 21.07.2022 року, копію договору на виконання робіт (реставрацію металевої огорожі), а також копії актів виконаних робіт.

Вирішуючи спір між сторонами, суд враховує, що за положеннями статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини другої статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи надані позивачем докази, суд вважає доведеним, що внаслідок винних дій відповідача ОСОБА_3 позивачу була завдана матеріальна шкода, яка полягає у пошкодженні металевої огорожі та пам`ятника, що встановлені на місці поховання ОСОБА_6 .

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були понесені витрати: на відновлення металевої огорожі в розмірі 7 500 грн., на виготовлення та встановлення нового пам`ятника 32 685 грн., а всього 40 185 грн.

Зазначений розмір шкоди позивачем належним доказами не спростований, а тому підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 як винної особи.

Водночас завдання матеріальної шкоди в розмірі 52 685 грн. позивачем не доведено.

Суд звертає увагу, що до цієї суми позивачем було включено вартість металевої огорожі до пошкодження в сумі 20 000 грн., відновлення якої фактично склало 7 500 грн.

Тому позов підлягає частковому задоволенню в сумі 40 185 грн. (32685 + 7500).

Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд враховує, що згідно з пунктом 3 частини 2 статті 23 ЦК України, яка визначає загальні підстави відшкодування моральної шкоди, моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд вважає, що в результаті пошкодження внаслідок винних дій відповідача майна позивача, остання зазнала моральну шкоду: пошкодження місця поховання її родича негативно вплинуло на її психологічний стан, був порушений звичайний уклад життя позивача, яка була змушена докладати зусилля для приведення до ладу місця поховання, відновлення пам`ятника та огорожі.

Тому позивач має право на відшкодування моральної шкоди винною особою - відповідачем ОСОБА_3 .

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд ураховує глибину душевних страждань, завданих позивачу діями відповідача, характер правопорушення, ступінь вини відповідача, його матеріальне становище, та вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди позивачу слід визначити в розмірі 5000 грн.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд відзначає, що підстав для солідарного стягнення матеріальної та моральної шкоди з обох відповідачів немає, оскільки за законодавством солідарна відповідальність настає лише у випадках, прямо передбачених законом чи договором.

Згідно зі ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Між тим, судом установлено, що діями відповідача ОСОБА_4 шкода позивачу не була завдана.

Натомість цього установлено вину відповідача ОСОБА_3 у завданні шкоди позивачу, а тому така шкода підлягає відшкодування останнім самостійно, що узгоджується з приписами статті 1187 ЦК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Ухвалою суду від 27 березня 2022 року позивачу був визначений розмір судового збору за подання цієї позовної заяви в розмірі 992 грн. 40 коп. (пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено частково, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (72,08%) у сумі 715 грн. 30 коп.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , 1950 року народження (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 40 185 (сорок тисяч сто вісімдесят п`ять) гривень, у рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 (п`ять тисяч) гривень, а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 715 (сімсот п`ятнадцять) гривень 30 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Наталія Марченко