Єдиний унікальний номер 341/1991/23
Номер провадження 6/341/15/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області

у складі головуючого судді Куценка М.О.

за участю секретаря судового засідання Сегін І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Галич подання начальника Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Шеленка В. І. про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ

Начальник Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) звернувся до суду із вищезазначеним поданням.

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні в Галицькому відділі державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) знаходиться зведене виконавче провадження №55512908. Боржником у зазначеному провадженні є Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибгосп Бурштинський», код ЄДРПОУ: 385215440, керівник якого громадянин України ОСОБА_1 . Проте, рішення суду боржником в добровільному порядку не виконується, вимоги виконавця ігнорує з метою ухилення від виконання рішень суду, тому просить подання задовольнити та тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України керівника юридичної особи-боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Рибгосп Бурштинський», 0 Олійника Василя Юрійовича, без вилучення паспортного документу до виконання ним зобов`язань за зведеним виконавчим провадженням.

Згідно із ч. 4 ст. 441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Державний виконавець про місце, день і час розгляду подання повідомлений належним чином, до суду не з`явився.

13.09.2023 року до суду надійшла заява від представника Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Стасюка І. І., про розгляд подання без участі представника відділу.

За наведених обставин суд визнав за можливе розглянути подання у відсутність виконавця, у відповідності до положень ст. 441 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що на виконанні в Галицькому відділі державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) знаходиться зведене виконавче провадження №55512908. Боржником у зазначеному провадженні є Товариство з обмеженою відповідальністю «Рибгосп Бурштинський», 0, керівник якого Олійник Василь Юрійович.

Державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" винесено відповідні постанови про відкриття виконавчого провадження, якими боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно. Копії вказаних постанов направлено боржнику до виконання.

Виконавець у поданні вказує, що на час звернення до суду з поданням, боржник постанови не виконав, будь-яких дій спрямованих на виконання вказаних постанов не вчинив.

Доказів про те, що боржнику чи керівнику боржника відомо про відкриті виконавчі провадження, доказів про отримання копій постанов про відкриття виконавчих проваджень чи інших документів щодо здійснення виконавчих дій, матеріали справи не містять, що не заперечується у самому поданні.

Після відкриття проваджень, виконавцем: направлено запити до органів Державної податкової служби про отримання інформації щодо отриманих доходів, наявність відкритих рахунків у банківських установах, направлено запити до органів МВС про отримання інформації щодо наявності у боржника зареєстрованих транспортних засобів, направлено запити до банківських установ про надання інформації щодо наявності відкритих рахунків та залишку коштів на них, отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, направлено виклик керівнику боржника.

Згідно отриманої інформації виконавцем встановлено: наявні відкриті банківські рахунки відсутні, доходи від фінансової діяльності не отримує, транспортні засоби відсутні, нерухоме майно на праві власності відсутнє.

Відповідно до матеріалів справи, 11.08.2023 року державним виконавцем були винесені постанови про арешт майна боржника, про арешт коштів боржника, проте доказів, про отримання боржником таких постанов суду не надано.

Згідно зі статтею 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також, статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою, третьою вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 19 частини другої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виникає право у державного, приватного виконавця звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За приписами частини першої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання державного виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Інструкцією з організації примусового виконання рішень (далі Інструкція), затвердженої наказом Мін`юсту України від 2 квітня 2012 року N 512/5 та зареєстрованої Мін`юстом України від 2 квітня 2012 року N 489/20802 визначений порядок здійснення обмеження у праві виїзду за межі України та заборони в`їзду в Україну при виконанні судових рішень.

Так, розділом XIII вказаної Інструкції передбачено, що в поданні державного виконавця про обмеження виїзду боржника за межі України повинно зазначатись, зокрема, і підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде встановлено протилежне. Наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання".

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим наказом, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб`єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту свідомого ухилення боржника від виконання зобов`язання.

Сама по собі наявність заборгованості не свідчить про ухилення боржника від виконання судових рішень, і не може бути визнана судом підставою для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

На підтвердження факту ухилення від виконання від виконання зобов`язань за виконавчим документом у поданні зазначено відсутність ТОВ «Рибгосп Бурштинський» за юридичною адресою (відсутність органів управління), а також відсутність коштів на рахунку товариства боржника. Зазначено, що вся направлена кореспонденція повертається з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Отже, державним виконавцем при зверненні до суду не надані докази того, що боржник свідомо ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань.

Як вбачається із змісту подання державного виконавця, боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання, проте не надано доказів того, що останній безпідставно не з`являється на виклики виконавця, або доказів, які дають підстави вважати, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду шляхом залишення території України, а також доказів того, що вчинено всі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", спрямовані на погашення боржником суми боргу, а тому висновок про умисні дії боржника щодо уникнення виконання судового рішення є передчасним та не співмірним з огляду на надані суду письмові докази.

Крім того, у поданні державним виконавцем не вказано доказів того, що керівник боржника має намір виїхати за межі України з метою ухилення від виконання судового рішення. Наявність лише самого зобов`язання не наділяє правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання начальника Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Івано-Франківськ) Шеленка В. І. про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України не може бути задоволене, у зв`язку з відсутністю доказів, які б дозволяли суду дійти висновку про наявність на те законних підстав.

Керуючись статтями 259-260, 353, 441 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Галицького відділу державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м.Івано-Франківськ) Шеленка В. І. про тимчасове обмеження керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду (з урахуванням п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 р. із змінами).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідно ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМихайло КУЦЕНКО