КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 760/9189/22

18 вересня 2023року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Левенця Б.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» адвоката Куропати Олексія Вікторовича на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Калініченко О.Б., у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У липні 2022року Товариство з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» звернулось до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що між позивачем та ОСОБА_1 25 жовтня 2021 року було укладено договір оренди нежилого приміщення.

Пунктом 1.1. вказаного договору оренди передбачено, що орендодавець передає орендарю нерухоме майно у користування за плату, на строк та на умовах, передбачених цим договором, а орендар приймає вказане майно у користування, зобов`язусться використовувати його в цілях, визначених п. 1.5 даного договору, та здійснювати внесення орендної плати в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 4.1. договору за користування приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату у наступному розмірі: за користування нежилим приміщенням в період з 25 жовтня 2021 року по 30 листопада 2021 року орендна плата становить 33709,68 грн., з 01 грудня 2021 року орендна плата становить 27 500,00 грн. на місяць.

Зазначає, що пунктом 1.6. договору передбачено, що нежиле приміщення передається орендарю строком на 12 (дванадцять) календарних місяців, починаючи з дати фактичного передання нежилого приміщення згідно акту приймання - передачі.

Bказує на те, що 25 жовтня 2021 року між позивачем та відповідачем, відповідно до умов договору, було підписано відповідний акт приймання-передачі нежилого приміщення.

Звертає увагу суду на те, що орендодавець постійно належним чином виконував умови договору, а орендар до січня 2022 року регулярно оплачував відповідні послуги, шо підтверджується відповідними платіжними дорученнями, однак, починаючи з січня 2022 року відповідач почав ухилятись від сплати компенсації витрат на комунальні платежі за січень та лютий 2022 року, а також не сплатив орендну плату за лютий 2022 року.

Вказує на те, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем по договору становить 52 448, 84 (п`ятдесят дві тисячі чотириста сорок вісім) гривень 84 копійок, з яких: оплата за оренду нежилого приміщення за договором - 27 500 грн.; компенсація витрат на комунальні платежі за договором - 24 948,84 грн.

З огляду на вище викладене, просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором оренди у розмірі 52 448,84 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» за договором оренди нежитлового приміщення від 25 жовтня 2021 року заборгованість зі сплати орендної плати за лютий 2022 року у розмірі 27 500,00 грн., а також судовий збір 1 300,78 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 1 572,90 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 30 травня 2023 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» адвокат Куропата Олексій Вікторович подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушення норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимогу в частині стягнення з відповідача компенсації витрат на комунальні послуги за січень та лютий 2022 року в сумі 24 948,84 грн. є недоведеними, оскільки такі висновки суду першої інстанції суперечать положенням договору оренди нежилого приміщення від 25 жовтня 2021 року, який було укладено між позивачем та відповідачем.

Вказує на те, що підпунктом 3.1.3. п. 3.1. договору оренди передбачено, що орендодавець має право в порядку та на умовах, передбачених цим договором, отримувати від орендаря орендну плату за користування нежилим приміщенням, а також платежі, передбачені п. 4.1., п.4.3, п.4.4. цього договору.

Відповідно до п.п. 3.4.5. п. 3.4. договору оренди орендар зобов`язаний на підставі виставлених орендодавцем рахунків за власний рахунок здійснювати оплату комунальних послуг (електро-, водо-, теплопостачання, послуги з обслуговування прибудинкової території) в строк, який встановлено у п. 4.4. цього договору.

Пунктом 4.4. договору оренди перебачено, що крім сплати орендної плати, орендар зобов`язується відшкодовувати орендодавцю його витрати за фактично спожиті орендарем комунальні, охоронні та телекомунікаційні послуги не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного календарного місця на підставі виставлених орендодавцем рахунків згідно з діючими тарифами. Орендар сплачує у безспірному порядку розмір комунальних, охоронних та телекомукаційних послуг шляхом здійснення безготівкового перерахування коштів на умовах авансування на підставі виставленого рахунку-фактури протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку. Орендодавець на письмову вимогу орендар я зобов`язується надати документи або розрахунки, що підтверджують розмір спожитих орендарем комунальних, охоронних та телекомунікаційних послуг. Додатково орендар сплачує на користь орендодавця винагороду у розмірі 5% (п`яти відсотків) від суми компенсації витрат. Така винагорода сплачується орендарем в безспірному порядку в день сплати компенсації витрат орендодавця.

На думку апелянта, позивач та відповідач в договорі оренди самостійно добровільно домовились, що відшкодування вартості комунальних, охоронних, телекомунікаційних послуг здійснюється орендарем на користь орендодавця в безспірному порядку виключно на підставі рахунків, виставлених позивачем.

Звертає увагу на те, що оскільки вартість комунальних, охоронних, телекомунікаційних послуг, яка вказана у відповідних рахунка позивача не є предметом доказування по даній справі, то позивачем і не було додано до позовної заяви відповідні документи, які підтверджують розмір суми на відшкодування вказаних вище послуг, які вказано у рахунках позивача.

Вказує на те, що оскільки судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні позовної заяви в частині стягнення з відповідача суми відшкодування витрат на компенсацію комунальних, охоронних, телекомунікаційних послуг, то апелянт вимушений долучити до матеріалів справи копії документів, які підтверджують розмір вказаних витрат.

Вважає, що копії наданих документів не є принципово новими доказами по справі, а є лише доказами, які додатково підтверджують ті обставини по справі, які можна і потрібно було встановити і на підставі документів, які було додано до позовної заяви.

З огляду на вище зазначене, на думку апелянта, строки подачі позивач ем доказів по справі пропущено з поважних причин. Долучення доказів, які підтверджують суму компенсації витрат на комунальні, охоронні, телекомунікаційні послуги дасть можливість виконати завдання цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі, та ефективно захистити порушені права та інтереси позивача.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди нежилого приміщення відповідно до умов якого орендодавець передає орендарю нерухоме майно у користування за плату, на строк та на умовах, передбачених цим договором, а орендар приймає вказане майно у користування, зобов`язується використовувати його в цілях, визначених п. 1.5. даного договору, та здійснювати внесення орендної плати в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 1.2. зазначеного договору на підставі п. 1.1. цього договору орендарю передається у користування нижчевикладене нерухоме майно: частина нежилого приміщення, загальною площею 104,1 кв. м. (сто чотири цілих та одна десята метра квадратних), яке розташоване на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , (в літ. А) та визначена на поверховому плані, що є невід`ємним додатком №1 до цього договору.

Згідно з п. 1.3. орендодавець передав, а орендар прийняв у користування нежиле приміщення що визначене в п. 1.2. цього договору, разом з майном, що є невід`ємною частиною приміщення, перелік та кількість якого визначені у додатку №2 до цього договору, вартість якого орендар повинен відшкодувати у разі завдання шкоди цьому майну, за вирахуванням нормального зносу. Демонтаж майна заборонено.

Сторони погодили, що нежиле приміщення передається орендарю строком на 12 (дванадцять) календарних місяців, починаючи з дати фактичного передання нежилого приміщення згідно акту приймання- передачі. (п. 1.6. договору)

Відповідно до умов зазначеного договору орендар зобов`язаний здійсновати сплату орендної плати в поряку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з умовами п. 3.4.5. договору, на підставі виставлених орендодавцем рахунків за власний рахунок здійснювати оплату комунальних послуг (електро-, водо-, теплопостачания, послуги з обслуговування прибудинкової території в строк, який встановлено у п. 4.4. цього договору.

Відповідно до п. 4.1 зазначеного договору за користування приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату у наступному розмірі:

п. 4.1.1. за користування нежилим приміщенням в період з 25 жовтня 2021 року по листопада 2021 року орендна плата становить 33 709,68 грн. ( без ПДВ).

п. 4.1.2. з 1 грудня 2021 року орендна плата становить 27 500,00 грн. в місяць(без ПДВ).

п. 4.1.3. у вартість орендної плати не включені витрати на комунальні платеж використания електроенергії, води, опалення, обслуговування прибудинкової території.

п. 4.2. орендна плата сплачується в валюті України щомісячно до 10 (десятого) числа оплачуваного місяця шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок орендодавдя на підставі виставлених орендодавцем рахунків.

п. 4.3. орендар протягом 10 робочих днів з дати укладення цього договору зобов`язується сплатити на поточний рахунок орендодавця гарантійний платіж у розмірі 27 500,00 грн.

Відповідно до п. 4.4. зазначеного договору сторони погодили, що крім сплати орендної плати, орендар зобов`язується відшкодовувати орендодавцю його витрати за фактично спожиті орендарем комунальні, охоронні та телскомунікаційні послуги не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного календарного місця на підставі виставлених орендодавцем рахунків згідно з діючими тарифами. Орендар сплачує у безспірному порядку розмір комунальних, охоронних та телекомунікаційних послуг шляхом здійснення безготівкового перерахування коштів на умовах авансування на підставі виставленого рахунку-фактури протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку. Орендодавець на письмову вимогу орендаря зобов`язується надати документи або розрахунки, що підтверджують розмір спожитих орендарем комунальних, охоронних та телекомунікаційних послуг. Додатково орендар сплачує на користь орендодавця винагороду у розмірі 5% (п`яти відсотків) від суми компенсації витрат. Така винагорода сплачується орендарем в безспірному порядку в день сплати компенсації витрат орендодавця.

25 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» та ОСОБА_1 було підписано акт приймання- передачі нежитлового приміщення, відповідно до якого, на виконання п. 2.1 договору оренди нежилого приміщення від 25 жовтня 2021 року орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування частину нежилого приміщення, яке має наступні характеристики: загальна площа 104,1 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

В момент приймання- передачі нежитлового приміщення представники орендодавця та орендаря встановили: планування приміщення перевірено та відповідає умовам договору, об`єкт знаходиться в технічно справному стані, відповідає санітарним нормам та придатний для використання орендарем з метою, вказаною в п. 1.5 договору.

На підставі вищевикладеного сторони не мають жодних претензій одна до одної стосовно приміщення, що здається в оренду.

25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» послуги оренди нежилого приміщення на підставі рахунку № 10Д/ОР від 25 жовтня 2021 року у розмірі 33 709,68 грн. за період з 25 жовтня 2021 року по 30 листопада 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № 58935409 (а.с. 20 зворотня сторона)

25 жовтня 2021 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» послуги за користування нежилим приміщенням на підставі рахунку № 10Д/ГП від 25 жовтня 2021 року у розмірі 27 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 58935487 (а.с. 21)

26 листопада 2021 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» на підставі рахунку № 11 Д/КУ від 22 листопада 2021 року грошові кошти у розмірі 1 089,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням 25887387SВ (а.с. 19)

26 листопада 2021 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» на підставі рахунку № 10Д/КУ від 12 листопада 2021 року грошові кошти у розмірі 810,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням 25887386SВ (а.с. 19 зворотня сторона)

26 листопада 2021 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» на підставі рахунку № 11-Д/КУ від 25 листопада 2021 року грошові кошти у розмірі 558,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням 25887385SВ (а.с. 20)

09 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» послуги оренди нежилого приміщення на підставі рахунку № 12Д/ОР від 01 грудня 2021 року у розмірі 27 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26268603 SВ (а.с. 18 зворотня сторона)

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» послуги охорони об`єкта на підставі рахунку № 12-2Д/КУ від 13 січня 2022 року у розмірі 966,31 грн. за грудень 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № @2РL151134 (а.с. 17)

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» комунальні послуги на підставі рахунку № 11-1Д/КУ від 25 листопада 2021 року у розмірі 557,98 грн., що підтверджується платіжним дорученням № @2РL155392 (а.с. 17 зворотня сторона)

29 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» послуги оренди нежилого приміщення на підставі рахунку № 11-2Д/КУ від 23 грудня 2021 року у розмірі 12 619,12 грн., що підтверджується платіжним дорученням № @2РL146509 (а.с. 18)

12 січня 2022 року ОСОБА_1 перерахувала на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» на підставі рахунку № 12-1Д/КУ від 22 грудня 2021 року грошові кошти у розмірі 121,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 27281280SВ (а.с. 16)

12 січня 2022 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» послуги оренди нежилого приміщення на підставі рахунку № 01 Д/ОР від 04 січня 2022 року у розмірі 25 500,00 грн. за січень 2022 року, що підтверджується платіжним дорученням № 27281881SВ (а.с. 16 зворотня сторона)

25 січня 2022 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» послуги охорони об`єкту на підставі рахунку № 01Д/У від 21 січня 2022 року у розмірі 1 006,51 грн. за січень 2022 року, що підтверджується платіжним дорученням № @2РL785915 (а.с. 15)

25 січня 2022 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок ТОВ «Магістраль 14-17» послуги теплової енергії на підставі рахунку № 12-2Д/КУ від 13 січня 2022 року у розмірі 1 006,51 грн. за грудень 2021 року, що підтверджується платіжним дорученням № @2РL783475 (а.с. 15 зворотня сторона)

26 січня 2022 року ТОВ «Магістраль 14-17» виставило ОСОБА_1 рахунок № 01-1Д/КУ у розмірі 606,30 грн., який складається з компенсації витрат утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за січень 2022 року у розмірі 323,10 грн., компенсація витрат за активну електроенергію за січень 2022 року у розмірі 235,61 грн., компенсація послуг з абоненського облсуговування водопостачання та водовідведення за січень 2022 року у розмірі 18,72 грн., додаткова послуга по оренді (комісійна винагорода) у розмірі 28,87 грн. (а.с. 22)

01 лютого 2022 року ТОВ «Магістраль 14-17» виставило ОСОБА_1 рахунок № 02Д/ОР у розмірі 27 500,00 грн. за послуги з оренди нежилого приміщення за лютий 2022 року. (а.с. 22 зворотня сторона)

11 лютого 2022 року ТОВ «Магістраль 14-17» виставило ОСОБА_1 рахунок № 02Д/КУ у розмірі 874,97 грн., який складається з компенсації послуг охорони обєкту за лютий 2022 року у розмірі 833,30 грн., додаткова послуга по оренді (комісійна винагорода) у розмірі 41,67 грн. (а.с. 23)

14 лютого 2022 року ТОВ «Магістраль 14-17» виставило ОСОБА_1 рахунок № 01-2Д/КУ у розмірі 11 885,55 грн., який складається з компенсації иеплової енергії за січень 2022 року у розмірі 11 319,57 грн., додаткова послуга по оренді (комісійна винагорода) у розмірі 565,98 грн. (а.с. 23 зворотня сторона)

22 лютого 2022 року ТОВ «Магістраль 14-17» виставило ОСОБА_1 рахунок № 02-1Д/КУ у розмірі 451,77 грн., який складається з компенсації витрат утримання будинків, споруд та прибудинкових територій за лютий 2022 року у розмірі 73,54 грн., компенсація послуг з абоненського облсуговування водопостачання та водовідведення за лютий 2022 року у розмірі 33,62 грн., додаткова послуга по оренді (комісійна винагорода) у розмірі 21,51 грн. (а.с. 24)

30 квітня 2022 року ТОВ «Магістраль 14-17» виставило ОСОБА_1 рахунок № 02-12Д/КУ у розмірі 11 130,25 грн., який складається з компенсації постачання теплової енергії за лютий 2022 року у розмірі 2 811,75 грн., компенсація перерахунку по кількості за лютий 2022 рокуу розмірі 7 788,49 грн.,, додаткова послуга по оренді (комісійна винагорода) у розмірі 530,01 грн. (а.с. 24 зворотня сторона)

Задовольняючи частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» та, стягуючи з ОСОБА_1 заборгованість зі сплати орендної плати за лютий 2022 року в розмірі 27 500,00 грн., суд першої інстанції посилався на те, що розмір орендної плати було погоджено сторонами договору, за лютий 2022 року вказану орендну плату відповідачка позивачу не сплатила, а тому позовні вимоги в цій частині грунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності висновків суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, отже, рішення суду в частині задоволення вимоги по стягнення з відповідача на користь позивача орендної плати у розмірі 27 500,00 грн. сторонами не оскаржується, а тому у відповідності до ч.1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається, оскільки суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний суд переглядає справу лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на комунальні послуги у розмірі 24 948,84 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» в частині стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на комунальні платежі, суд першої інстанції посилався на те, що позовні вимоги в цій частині є недоведеними, оскільки до суду не було налано належних та допустимих доказів на підтвердження нарахування таких витрат безпосередньо надавачами таких послуг та не надано доказів понесення позивачем таких витрат.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Юридичними фактами є певні факти реальної дійсності, з якими нормою права пов`язується настання правових наслідків, зокрема виникнення, зміна або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення частини третьої статті 11 ЦК України свідчить, що правові норми самі по собі не можуть створювати суб`єктивних прав та обов`язків, оскільки необхідна наявність саме юридичного факту.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Згідно приписів статті 759 ЦК України за договором найму наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно в користування за плату та на певний строк. Отже, орендар за цим договором набуває статусу титульного володільця на певний строк, тривалість якого визначається домовленістю сторін, законом (у тому випадку, коли законом установлені максимальні (граничні) строки, а орендодавець і орендар не встановили строк оренди чи встановили більший строк) та їх волею про розірвання договору.

Таким чином, умова про строк користування майном обумовлена суттю самих відносин оренди.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 ЦК України).

У разі припинення договору найму наймач зобов`язаний повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі, як це передбачено ч. 1 ст.785 ЦК України.

Відповідно до частини третьої статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1, ч. 2 ст. 638 ЦПК України).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим доя виконання сторонами.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2021 рокуміж сторонами було укладеного договір оренди нежилого приміщення, відповідно до умов якого, орендодавець передає орендарю нерухоме майно у користування за плату, на строк та на умовах, передбачених цим договором, а орендар приймає вказане майно у користування, зобов`язується використовувати його в цілях, визначених п. 1.5. даного договору, та здійснювати внесення орендної плати в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 4.4. зазначеного договору сторони погодили, що крім сплати орендної плати, орендар зобов`язується відшкодовувати орендодавцю його витрати за фактично спожиті орендарем комунальні, охоронні та телекомунікаційні послуги не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного календарного місця на підставі виставлених орендодавцем рахунків згідно з діючими тарифами. Орендар сплачує у безспірному порядку розмір комунальних, охоронних та телекомунікаційних послуг шляхом здійснення безготівкового перерахування коштів на умовах авансування на підставі виставленого рахунку-фактури протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку. Орендодавець на письмову вимогу орендаря зобов`язується надати документи або розрахунки, що підтверджують розмір спожитих орендарем комунальних, охоронних та телекомунікаційних послуг. Додатково орендар сплачує на користь орендодавця винагороду у розмірі 5% (п`яти відсотків) від суми компенсації витрат. Така винагорода сплачується орендарем в безспірному порядку в день сплати компенсації витрат орендодавця.

У постанові Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 172/1159/20 зазначено, що тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

До позовної заяви позивачем було надано копії рахунків, які були виставлені відповідачці для здійснення оплати комунальних послуг за січень та лютий 2022 року в загальному розмірі 24 948,84 грн.

Відповідачкою ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не було надано доказів того, що нею, як орендарем, відповідно до умов договру оренди від 25 жовтня 2021 року, було сплачено комунальні послуги за січень та лютий 2022 року відповідно до виставлених орендарем ТОВ " Магістраль 14-17" рахунків, не надано відповідачкою суду власного розрахунку наявної заборгованості чи доказів напрвлення орендарем на адресу орендодавця письмової вимоги про надання документів або розрахунків, що підтверджують розмір спожитих орендарем комунальних, охоронних та телекомунікаційних послуг, відповідно до умов п. 4.4. договору оренди. Окрім того, відповідачкою не було надано доказів того, що договір оренди було розірвано, або він є недійсним (нікчемним)

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідачки на корить позивача заборгованості по компенсації витрат на комунальні платежі, суд першої інстанції не врахував умови п. 4.4. укладеного між сторонами договору частини нежитлового приміщення, загальною площею 104,1 кв.м., розташованого по пр-ту Повітрофлотському, 14/17 ( в літ.А) в м.Києві, відповідно до якого сторони на власний розсуд погодили, що крім сплати орендної плати, орендар зобов`язується відшкодовувати орендодавцю його витрати за фактично спожиті орендарем комунальні, охоронні та телекомунікаційні послуги не пізніше 20 (двадцятого) числа кожного календарного місця на підставі виставлених орендодавцем рахунків згідно з діючими тарифами.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача компенсації витрат на комунальні платежі за січень та лютий 2022 року в сумі 24 948,84 грн. з огляду на не наданння позивачем доказів на підтвердження нарахуванння таких витрат безпосередньо надавачами таких послуг, та доказів понесення позивачем таких витрат, є помилковим, так як суперечить умовам укладеного між сторонами у справі договору оренди нежитлового приміщення, в п. 4.4 якого сторони встановили, що Орендар сплачує у безспірному порядку розмір комунальних, охоронних та телекомунікаційних послуг шляхом здійснення безготівкового перерахування коштів на умовах авансування на підставі виставленого рахунку-фактури протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку. Орендодавець на письмову вимогу орендаря зобов`язується надати документи або розрахунки, що підтверджують розмір спожитих орендарем комунальних, охоронних та телекомунікаційних послуг.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині постановлено з порушенням норм матеріального права, судом надано невірну оцінку доказам у справі.

Аналізуючи зазначене в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» адвоката Куропати Олексія Вікторовича слід задовольнити, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17" компенсації витрат на комунальні платежі у розмірі 24 948,84 грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17" компенсації витрат на комунальні платежі у розмірі 24 948,84 грн.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

Звертаючись до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17" просило стягнути з відповідачки на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, до суду першої інстанції позивачем було надано договір про надання правничої допомоги № 31/08/21 від 31 серпня 2021 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17" та адвокатським бюро "Куропати Олексія".

Відповідно до умов зазначеного договору сторони погодили, що за цим договором адвокатське бюро зобовязується, в порядку та на умовах, визначених цим договором, надавати замовнику правничу допомогу за його запитом, а замовник зобовязується оплатити надані послуги. (п. 1.1)

Відповідно до розділу 4 зазначеного договору сторони погодили, що вартість послуг за надання правничої допомоги за цим договором визначається адвокатським бюро самостійно з урахуванням обєму та складності послуги та фіксується у відповідних рахунках. Погодженням з вартістю відповідних послуг є факт оплати замовником відповідного рахунку.

Сторони домовились, що адвокатське бюро надає замовнику будь- які послуги за цим договором лише після оплати відповідного рахунку (оплати такої послуги), виставленого за такі послуги, однак адвокатське бюро може за власним бажанням надати послуги і до оплати.

Оплата за цим договором здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту надання рахунку, виданого адвокатським бюро.

Розрахунок за цим договором здійснються у безготівковій формі шляхом перехування коштів на рахунок адвокатського бюро.

На підтвердження факту надання адвокатським бюро замовнику послуг відповідно до умов цього договору складається акт про надані послуги. Акт про надані послуги підписується адвокатським бюро у двох примірниках та надсилається замовнику, який зобовязаний протягом 10 календарних днів з моменту направлення підписати його або дати мотивовану письмову відмову від підписання, та надіслати один примірник підписаного замовником акту (письмової відмови від підписання) на адресу адвокатського бюро. У випадку нанадання підписаного акту та/або мотивованої відмови від підписання в термн, вказаний в цьому пункті, послуги адвокатського бюро вважається наданими належним чином без будь- яких претензій.

22 липня 2022 року між сторонами було підписано акт приймання- передачі наданих послуг № 01 відповідно до якого адвокатським бюро було надано послуги підготовки та подачі позовної заяви про стягнення заборгованості по договору оренди нежилового приміщення від 25 жовтня 2021 року з ОСОБА_1 , вартість послуг становила 3 000,00 грн.

12 липня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17" перерахувало на користь адвокатського бюро "Куропати Олексія" 3 000, 00 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 424, 435.

Задовольняючи частково вимоги позивача про стягнення з відповідачки витрат на правову допомогу у розмірі 1 572,90 грн., суд першої інстанції посилався на те, що позовні вимоги позивача задоволено частково, а тому і витрати на правничу допомогу підлгяють стягненню прапорційно задоволеним позовним вимогам.

З такими висновками суду першої інстанції колегя суддів в повній мірі погодитись не може з огляду на наступне.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги - частина 3 статті 137 ЦПК України.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги, та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

За положеннями частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 4 статті 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до вимог ч.ч. 5,6 ст. 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналізуючи подані представником позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» адвокатом Куропата Олексієм Вікторовичем докази щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу, відсутність зі сторони відповідача заперечень відносно заявленого позивачем розміру вказаних витрат та з урахуванням того, що після перегляду справи в суді апеляційної інстанції позовні вимоги задоволено повністю, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на правничу допомогу необхідно скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу понесені позивачем в суді першої інстанції у розмірі 3 000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права

Враховуючи зазначене, оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» адвоката Куропати Олексія Вікторовича підлягає задоволенню, рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17" компенсації витрат на комунальні платежі у розмірі 24 948,84 грн. та в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17"витрат на правничу допомогу - 1572,90 грн. підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішенння про задоволення позовних вимог в цій частині, стягнення з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17" () компенсації витрат на комунальні платежі у розмірі 24 948,84 грн. та витрат на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.

При подачі позовної заяви ТОВ «Магістраль 14-17» було сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн. Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року з відповідача на користь позивача було стягнуто судовий збір у розмірі 1300,00 грн.

При подачі апеляційної скарги ТОВ «Магістраль 14-17» було сплачено судовий збір у розмірі 3 721,50 грн. За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу було задоволено, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині було скасовано та ухвалене в цій частині нове судове рішення про задоволення позовних вимог, а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17" підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 4 902,50 грн. (2481,00- 1300,00 +3721,50)

Керуючись ст.ст. 6, 11, 526, 610, 629, 638, 759, 762, 785 ЦК України ст. ст. 137, 141, 263, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 14-17» адвоката Куропати Олексія Вікторовича задовольнити.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17" компенсації витрат на комунальні платежі у розмірі 24 948,84 грн. та в частині стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17"витрат на правничу допомогу - 1572,90 грн. скасувати та ухвалити в цій частині новесудове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17" () компенсацію витрат на комунальні платежі у розмірі 24 948,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17" () судові витрати у розмірі 4 902,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль 14-17" () витрати на правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в частині 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: