Справа № 487/3472/23
Провадження № 2/487/1672/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Бобрової І.В., за участю секретаря Белорукової І.В., роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

встановив:

16.06.2023 Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Давиденко Є.С. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 28.06.2023 провадження у даній справі було відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Разом із тим, 21.08.2023 на адресу Заводського районного суду міста Миколаєва надійшла заява представника відповідача адвоката Гавловської Ю.В. про надання шестимісячного строку для примирення із позивачем.

В судове засідання сторони не з`явилися, звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання представника відповідача про надання шестимісячного строку для примирення, суд дійшов до наступного.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з ч.5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Системний аналіз норм СК України вказує на те, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Отже, надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком. Такого висновку дійшов Верховний Суд справа №442/6319/16-ц,/ постанова від 30.05.2019р.

Беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо надання строку на примирення подружжю, висловлене нею в письмовій заяві від 26.06.2023, враховуючи що протягом строку з дня відкриття провадження по справі по день судового засідання на протязі трьох місяців примирення між сторонами не відбулося, суд не вбачає підстав для задовлення заяви представника відповідача.

При цьому, суд звертає увагу, що поняття «моральні засади суспільства» діючим законодавством не визначено, а тому при вирішення питання чи не буде ненадання часу на примирення суперечити моральним засадам суспільства суд застосовує положення ст. 24 Сімейного кодексу України, яке закріплює вільну згоду жінки та чоловіка на шлюб та заборону примушування жінки та чоловіка до шлюбу. Отже, при категоричній незгоді позивача на примирення, суд вважає що надання такого строку на примирення буде суперечити ст. 24 Сімейного кодексу України.

Керуючись ст.ст.24, 55, 56, 11 СК України, ст.ст.258, 259, 260, 268, 353, 354 ЦПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Гавловської Ю.В. про надання строку для примирення сторін відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються в апеляційну скаргу на рішення суду.

Суддя І.В. Боброва