КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Слободянюк А.В.
Апеляційне провадження № 22-ц/824/9263/2023
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року у справі за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний Блюз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У жовтні 2022 року ОСББ «Лазурний Блюз» звернулося до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що 29 січня 2013 року проведено державну реєстрацію ОСББ «Лазурний Блюз». На підставі рішення загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 28 квітня 2015 року з 01 червня 2015 року функції управителя будинку виконує ОСББ «Лазурний блюз», а з 01 червня 2015 року встановлено щомісячні внески власників приміщень на утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, за експлуатацію неподільного та загального майна у розмірі 4,40 грн за 1 кв.м. загальної площі приміщень.

Відповідно до протоколу від 27 листопада 2020 року Загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» затверджено з 01 листопада 2020 року щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна для співвласників будинку - у розмірі 7,00 грн за 1кв.м загальної площі житлового приміщення.

В період з 21 травня 2015 року по 29 травня 2015 року було затверджено щомісячний внесок на організацію цілодобової охорони прибудинкової території у розмірі 150,00 грн, який 10 жовтня 2015 року було зменшено до 100,00 грн на місяць з квартири. На підставі рішення Загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 26 листопада 2019 року на правління ОСББ «Лазурний блюз» покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2018/2022 років, погоджено підписання договорів із суб`єктами господарювання щодо забезпечення початку опалювального сезону 2019-2020 років, затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики.

На підставі рішення Загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 27 листопада 2020 року з 01 листопада 2020 року на правління ОСББ «Лазурний блюз» було покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2020/2021 років, затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики. Встановлено обов`язок для всіх співвласників внесок на підготовку та організацію опалювального сезону 2020/2021 років, який сплачується протягом 10 (десяти) календарних днів після прийняття рішення Загальних зборів ОСББ.

Відповідач ОСОБА_1 є власником кватир №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , внески на утримання будинку, прибудинкової території, за експлуатацію неподільного та загального майна, внесок на охорону, компенсацію витрат на водопостачання та водовідведення, платежі на опалення будинку та разовий внесок на підготовку та організацію опалювального сезону 2020/2021 років сплачує частково, в зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2022 року в сумі 89 115,25 грн.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути загальну заборгованість внесків за період з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2022 року в сумі 89 115,25 грн, інфляційні нарахування в сумі 7083,60 грн, 3% річних в сумі 5226,12 грн, а всього: 101 424,97 грн. Також, позивач просить стягнути судовий збір в сумі 2481,00 грн, витрати на правничу допомогу - 10 600,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Лазурний Блюз» заборгованість за щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна, внеску на охорону, платежами за опалення будинку за період з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2022 року в сумі 11 456 гривень 43 копійки, інфляційну складову в сумі 7083 гривні 60 копійок, три відсотки річних в сумі 5 226 гривень 12 копійок, а всього стягнути 23 766 гривень 15 копійок.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Лазурний Блюз» витрати на правничу допомогу у розмірі 10 гривень 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Лазурний Блюз» судовий збір в сумі 581 гривню 30 коп.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції не повністю зясував обставини, що мають значення для вирішення справи, не надав оцінку доводам ОСОБА_1 та не дослідив надані ним докази. Зазначає, що суд безпідставно стягнув з відповідача витрати у повному обсязі, заявленому позивачем, оскільки позов було задоволено частково, а саме - на 23,43%.

У відзиві позивач ОСББ «Лазурний Блюз» стверджує, що апеляційна скарга є необґрунтованою та безпідставною, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що відповідач частково погасив заборгованість вже після звернення позивача до суду із позовом, тому 3% річних, інфляційні нарахування, а також понесені ОСББ «Лазурний Блюз» судові витрати підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 101 424,97 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановлено, що, відповідно до копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідач ОСОБА_1 є власником квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 (а.с. 14-16).

Відповідно до виписки з Єдиного реєстру держаної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, 29 січня 2013 року проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз», ідентифікаційний код юридичної особи 38576494 (а.с. 12-13).

ОСББ «Лазурний блюз» діє на підставі Статуту, який затверджено Загальними зборами Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» (протокол від 12 грудня 2019 року). (ас. 17-28).

Згідно п.1 р. І Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 . Метою створення Об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом (п. 1 р. ІІ).

На підставі Рішення загальних зборів ОСББ «Лазурний блюз» від 28 квітня 2015 року з 01 червня 2015 року функції управителя будинку виконує ОСББ «Лазурний блюз», а з 01 червня 2015 року встановлено щомісячні внески членів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та/або власників приміщень на утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території, за експлуатацію неподільного та загального майна у розмірі 4,40 грн. за 1 кв.м. загальної площі приміщень (а.с. 29-32, 33-35).

В період з 21 травня 2015 року по 29 травня 2015 року було затверджено щомісячний внесок на організацію цілодобової охорони прибудинкової території у розмірі 150,00 грн., який 10 жовтня 2015 року було зменшено до 100,00 грн. на місяць з квартири (а.с. 39).

На підставі протоколу Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» від 26 листопада 2019 року на правління ОСББ «Лазурний блюз» було покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2019/2020 років, погоджено підписання договорів із суб`єктами господарювання щодо забезпечення початку опалювального сезону 2019-2020 років, затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики (а.с. 40-45).

На підставі рішення Загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» від 26 листопада 2019 року на правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» було покладено обов`язок щодо організації опалення будинку в опалювальному сезоні 2019/2020 років, затверджено Методику нарахування платежів за опалення будинку та встановлено обов`язковий платіж за опалення будинку, який нараховується і сплачується відповідно до вказаної методики (а.с. 46-53).

Крім того, 27 листопада 2020 року відбулися Загальні збори Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» та з 01 листопада 2020 року затверджено щомісячні внески на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна для співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 у розмірі 7,00 грн/кв.м загальної площі житлового приміщення п.2 (а.с. 54-58).

Також встановлено, що у відповідача як власника квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 , виникла перед позивачем заборгованість.

Згідно з розрахунком, заборгованість перед позивачем виникла з оплати щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна, внесків на охорону, електроенергію, централізоване опалення, водопостачання відносно квартири АДРЕСА_3 з 01 січня 2021 року по 31 серпня 2022 року та становить у загальному розмірі 21 842,33 грн (а.с. 66-69).

Відповідно до розрахунку заборгованість за вказаними внесками відносно квартири АДРЕСА_4 з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2022 року становить у загальному розмірі 21 832,31 грн (а.с.70-73). Згідно розрахунку заборгованість за вказаними внесками відносно квартири АДРЕСА_5 з 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2022 року становить у загальному розмірі 45 440,61 грн.(а.с.74-77). Загальна заборгованість відповідача становить 89 115,25 грн, яку позивач і просив стягнути з відповідача.

Відповідач, заперечуючи проти заявленої позивачем суми боргу, з поданням відзиву на позовну заяву надав суду першої інстанції копії квитанцій про сплату за комунальні послуги та внески: квитанція № 68 від 02 лютого 2022 року оплата в сумі 5347,64 грн, квитанція № 69 від 02 лютого 2022 року оплата в сумі 20 111,95 грн (а.с.113,114), які позивачем зараховані в рахунок сплати заборгованості, що вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.69).

Квитанція № 70 від 02 лютого 2022 року оплата в сумі 5831,40 грн (а.с.118), квитанція № 71 від 02 лютого 2022 року оплата в сумі 5604,98 грн (а.с.115), які позивачем також зараховані, що підтверджено доданою до відповіді на відзив на позов копією фінансово-особового рахунку по кв. АДРЕСА_4 ОСОБА_1 (а.с.138).

Разом з цим, відповідачем надано квитанції про сплату заборгованості: квитанція № 79 від 25 листопада 2022 року на суму 11 974,80 грн. (а.с.116), квитанція № 80 від 15 грудня на суму 17 821,08 грн (а.с.112), квитанція № 81 від 15 грудня 2022 року на суму 7918,36 грн (а.с.119), квитанція № 82 від 22 грудня року на суму 19 829,62 грн (а.с.117), квитанція № 83 від 18 січня 2023 року на суму 20 114,96 грн (а.с.111). Загальна сума сплати відповідачем заборгованості становить 77 658,82 грн (11 974,80 + 17 821,08 + 7918,36 + 19 829,62 + 20 114,96).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Як визначено положенням статті 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ч. 1, 3 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Статут об`єднання складається відповідно до типового статуту, який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства. (ст. 7 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Господарська діяльність, спрямована на задоволення потреб фізичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території є діяльністю з утримання будинків і прибудинкових територій відповідно до положень ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

У залежності від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання, централізоване опалення тощо), 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт тощо), 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання), укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо), стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VШ (вступив в дію з 01 травня 2019 року).

Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку належить визначення розмірів платежів та внесків членів об`єднання.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (частина 6 статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Частиною 1 статті 20 вказаного Закону встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.

Частина 3 статті 23 цього Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначає, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником квартири, і водночас співвласником будинку, в якому створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Реалізація вказаних вище положень здійснюється на підставі статті 12 Закону, яка передбачає, що управління багатоквартирним будинком об`єднання здійснює через свої органи управління.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач неналежно виконує зобов`язання по оплаті щомісячних внесків на утримання будинку та прибудинкової території, експлуатацію неподільного та загального майна, внесків на охорону, внаслідок чого за період з 01 серпня 2020 року до 31 серпня 2022 року у розмірі 89 115,25 грн.

Також суд встановив, що відповідач сплатив заборгованість після відкриття провадження у справі на загальну суму 77 658,82 грн, що підтверджується наданими відповідачем квитанціями та не заперечується позивачем.

Відповідачем також надано чотири квитанції від 02 лютого 2022 року, відповідно до яких сплачено житлово-комунальні послуги та внески на загальну суму 36 895,97 грн (а.с.113-115,118).

Однак, позивач урахував вказані квитанції, як докази оплати заборгованості, що відображено у розрахунку заборгованості від 23 вересня 2022 року по кв. АДРЕСА_3 , в графі «сплачено» вказано суми 5347,64 грн та 20 111,95 грн, дата оплати - 02 лютого 2022 року (а.с.69). Також, у розрахунку заборгованості по кв. АДРЕСА_4 в графі «сплачено» вказано суму 11 436,38 грн (5604,98 +5831,40), дата оплати 02 лютого 2022 року (а.с.73). Дана обставина також підтверджується копією рахунку по кв. АДРЕСА_4 (а.с.138).

За таких обставин, суд правильно встановив, що залишок заборгованості відповідача становить 11 456,43 грн (89 115,25 грн - 77 658,82 грн), і ця заборгованість підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 31 серпня 2020 року по 28 лютого 2022 року у розмірі 7 083,60 грн та 3% річних за період з 31 серпня 2020 року по 28 лютого 2022 року у розмірі 5226,12 грн (а.с.78-80).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша стаття 1050 ЦК України). За змістом частини другої до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, підраховуючи суми стягнень, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суди повинні враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в певний період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція). Індекси інфляції розраховуються на підставі інформації, опублікованої центральним органом виконавчої влади з питань статистики в газеті «Урядовий кур`єр».

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що він розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Отже, ураховуючи порушення відповідачем виконання зобов`язань по сплаті коштів за оплату житлово-комунальних послуг за період з 31 серпня 2020 року по 23 вересня 2022 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо правомірності вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку, а також 3% річних від простроченої суми заборгованості.

Так, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової суми боргу в розмірі 7 083,60 грн та 3% річних в сумі 5226,12 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню в зв`язку з встановленим судом порушенням відповідачем своїх грошових зобов`язань, які існували на момент звернення позивача до суду.

Свого контррозрахунку щодо розрахунку позивача 3% річних та інфляційних втрат відповідач суду не надав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Правильними є також висновки суду першої інстанції щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Так, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Як видно із матеріалів справи, 19 вересня 2022 року між Головою правління Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Лазурний блюз» Кудрявським В.М. та Адвокатським об`єднанням «Захист 24» укладено договір про надання правничої допомоги № 12-05/60, відповідно до умов якого Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання надати правничу допомогу щодо можливостей, механізмів і процедури судового захисту прав Клієнта у зв`язку із звернення до суду про стягнення заборгованості із власника квартир АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_1 (п.1.2.а.с. 81-86).

Згідно з п. 3.2.2. договору, Клієнт зобов`язався оплачувати правничу допомогу шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Адвокатського об`єднання у розмірі 10 600,00 грн протягом п`яти днів з моменту підписання даного договору.

Адвокатським об`єднанням видано 19 вересня 2022 року ордер адвокату Подоляко Н.П. (а.с.89).

Відповідно до Акту від 23 вересня 2022 року приймання-передавання наданих послуг № 1 до договору № 12-05/60 від 19 вересня 2022 року, підписаного замовником Головою правління ОСББ «Лазурний блюз» та Адвокатським об`єднанням «Захист 24», останнім виконано роботи, визначені договором про надання правничої допомоги № 12-05/60. Загальна вартість правової допомоги становить 10 600,00 грн (а.с. 87).

Згідно з платіжним дорученням № 107 від 19 вересня 2022 року ОСББ «Лазурний блюз» сплачено гонорар у розмірі 10 600,00 грн, передбачений договором про надання правничої допомоги № 12-05/60 від 19 вересня 2022 року (а.с.88).

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач не скористався своїм правом подачі клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За правилом ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Нормами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суду надано договір про надання правової допомоги, акт-приймання виконаних робіт, платіжне доручення про оплату гонорару.

Враховуючи складність справи, розмір позовних вимог, керуючись встановленими законом принципами виваженості та розумності, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для задоволення вимоги про стягнення витрат з оплати правової допомоги повністю у розмірі 10 600,00 грн.

При цьому, суд першої інстанції звернув увагу і на те, що відповідач почав погашати заборгованість після звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Доводи апелянта щодо наявності підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу оцінюються колегією суддів критично.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 141 ЦПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки відповідача частково погасив заявлену до стягнення заборгованість вже після подачі позовної заяви, суд правомірно поклав на відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу у повному обсязі.

Інші доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди із ухваленим судовим рішенням та не спростовують висновків суду першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова