Справа № 553/2350/23
Провадження № 2/553/2685/2023
У Х В А Л А

18.09.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі головуючого судді Москаленко В.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання повернення позик за письмовими договорами, стягнення грошової заборгованості та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувсь до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом про зобов`язання повернення позик за письмовими договорами, стягнення грошової заборгованості та моральної шкоди.

На запит відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, 15.09.2023 судом отримана інформація з управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту з питань реєстрації Полтавської міської ради, якою підтверджене зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, справа підсудна Ленінському районному суду м. Полтави на підставі ч.1 ст. 27 ЦПК України.

Разом з тим, дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, суд вважає що вказана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона не відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України.

Так, вимоги до позовної заяви і документів, що до неї додаються, закріплено у положеннях статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно до пунктів 3, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

У порушення вказаних норм, у позовній заяві позивачем не визначена та не зазначена ціна позову, не визначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, не зазначене підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, згідно з ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем не надано суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Разом з тим, у позовній заяві позивач посилається як на підставу звільнення його від сплати судового збору на положення пункту 13 статті 5 Закону України «Про судовий збір», яким передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях учасників бойових дій, постраждалих учасників Революції Гідності, Героїв України у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19), вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст. 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Подібну правову позицію щодо застосування та тлумачення п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19) та постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 490/8128/17 (провадження № К/9901/166/18, К/9901/30220/18).

ОСОБА_1 є позивачем у цій справі, предметом позову є зобов`язання відповідача повернути об`єкти позик, стягнення заборгованості за договорами позик та стягнення моральної шкоди.

Отже, позов у цій справі не стосується соціального і правового захисту учасників бойових дій.

Оскільки заявник звернувся до суду із позовом щодо захисту своїх майнових прав за письмовими договорами позики, суд приходить до висновку, що в даному випадку положення п.13 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», застосуванню не підлягають.

З урахуванням наведеного, позивач не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленими ним позовними вимогами.

Отже, при відсутності у позовній заяві та матеріалах позову відомостей про наявність інших пільг при зверненні до суду, позивач ОСОБА_1 має сплатити судовий збір на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року встановлений у розмірі 2684,00 грн.

За положенням ч. 1 ст. 3 Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону визначено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру до сплати підлягає судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру, до сплати підлягає судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В прохальній частині позовної заяви позивачем заявлено три вимоги про зобов`язання відповідача повернути об`єкти позик, про стягнення грошової заборгованості у розмірі 55929,40 грн. та про стягнення моральної шкоди у розмірі 1,00 грн.

При цьому суд звертає увагу, що зі змісту положень п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України, п.1 ч.1 ст.80 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 28.11.2018 у справі № 761/11472/15-ц.

Відтак, позивачу необхідно сплатити судовий збір:

- за заявлену ним позовну вимогу немайнового характеру (зобов`язання відповідача повернути об`єкти позик) у розмірі 1073,60 грн. (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб);

- за заявлену ним вимогу про стягнення грошової заборгованості у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн.;

- за заявлену вимогу про стягнення моральної шкоди - у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1073,60 грн.

Реквізити для сплати судового збору за розгляд справи у Ленінському районному суді м. Полтави: отримувач коштів ГУК у Полт.обл/Подільский р-н/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37959255; Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA0016721; Код класифікації доходів бюджету 22030101; Призначення платежу *;101; (код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб або реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи); судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Ленінський районний суд м. Полтави (назва суду, де розглядається справа).

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України, суд, встановивши, що позовну заяву

подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Отже, позивачу необхідно: надати до суду позовну заяву, оформлену відповідно до вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України у 2-х екземплярах (1 екземпляр до суду, інший для відповідача), а також платіжний документ про сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання повернення позик за письмовими договорами, стягнення грошової заборгованості та моральної шкоди - залишити без руху.

Надати позивачу десятиденний строк для виправлення вказаних в ухвалі недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись не поданою і повернута позивачеві. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Москаленко