справа № 399/581/23
провадження № 2/399/190/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Шульженко В.В.,

при секретарі судового засідання Берест З.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт Онуфріївка цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ, -

встановив:

В проваджені суду перебуває вищезазначена цивільна справа.

05.09.2023 року на електронну пошту суду від представника позивача, А. Бордун, надійшла заява, в якій останній просить прийняти відмову від позову та закрити провадження по даній справі в частині стягнення заборгованості за спожитий природний газ в сумі 4383,45 грн. Також просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "ГК "Нафтогаз України" суму сплаченого судового збору в розмірі 2684, 00 грн. Розгляд даного клопотання здійснити без участі представника позивача.

Клопотання обгрунтоване тим, що ухвалою суду від 10.08.2023 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду на 08.09.2023 р. о 08:30 год. На момент подачі позивачем цієї позовної заяви сума заборгованості за спожитий природний газ станом на 31.05.2023 року складала 4383,45 грн. Однак, після подачі позивачем цієї позовної заяви споживач 29.08.2023 здійснив повну оплату вартості спожитого природного газу в сумі 4383,45 грн. У зв`язку з цим, Товариство вважає за необхідне відмовитися від позовних вимог в частині стягнення зі споживача заборгованості за спожитий природний газ в сумі 4383,45 грн. та посилається на норми ч.3 ст. 142 ЦПК України щодо стягнення понесених судових витрат.

07.09.2023 року відповідачем подано заяву про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. В обгрунтування зазначеної заяви відповідач посилалася на норми п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України та на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, вважає, що відсутній предмет спору по даній справі. Предметом спору по даній справі є стягнення заборгованості за спожитий газ в сумі 4383,45 грн., який відповідачем сплачено в повному обсязі 29.08.2023 року на рахунок позивача на підтвердження чого додано копію квитанції.

Позивач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Та в поданому представником клопотанні, яке зазначено вище, останній просить розгляд цього клопотання здійснити без участі представника позивача.

Відповідач про дату, час та місце підготовчого судового засідання повідомлена належним чином та 07.09.2023 року надала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі з врахуванням заяви про закриття провадження у справі поданої нею.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи вищезазначене, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Ознайомившись з поданими заявами, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами п.1 ч.2 ст. 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У відповідності до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 4383,45 грн, ухвалою суду від 10.08.2023 року відкрито провадження у справі, після чого 29.08.2023 року відповідач сплатила на корисить позивача вищезазначену суму заборгованості.

Враховуючи зазначене, дослідивши матеріали справи, підстав для неприйняття відмови позивача від позову судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про прийняття заяви позивача, подану його представником, про відмову від позову та закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.

При цьому, суд звертає увагу представника позивача на те, що позовні вимоги це фактична вимога позивача до відповідача, звернена через суд щодо предмету спору. Тобто, судові витрати не є позовними вимогами та не входять до предмету спору, а за результатами розгляду справи підлягають розподілу.

Так, за правилами ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до ч.3 ст. 143 ЦПК, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 142 ЦПК України, враховуючи, що відповідач сплатила заборгованість перед позивачем після пред`явлення позову, то суд вважає, що провадження у справі необхідно закрити та стягнути із відповідача на користь позивача 2684,00 грн. сплаченого судового збору.

Вирішуючи клопотання відповідача суд доходить висновку про відмову у його задоволенні з огляду на те, що за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 456/647/18, провадження №61-2018св19).

Як зазначено вище, судом встановлено, що предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за спожитий природний газ в розмірі 4383,45 грн, ухвалою суду від 10.08.2023 року відкрито провадження у справі, після чого 29.08.2023 року відповідач сплатила на корисить позивача вищезазначену суму заборгованості. Тобто, на час пред`явлення позову предмет спору мав місце.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст.ст. 142, 206, 255, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору - відмовити.

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову і відмова прийнята судом.

Роз`яснити позивачеві, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 гривень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Онуфріївського районного

суду Кіровоградської області В.В. Шульженко