У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києві в складі:

головуючого-судді - Усатової І.А.,

при секретарі - Омелько Г.Т.,

за участю:

представника Боржника - Мірвода А.М.,

представника Стягувача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни, стягувач: АТ "Сенс Банк", заінтересована особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації, суд,-

В С Т А Н О В И В:

12 жовтня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва із скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кісельової Віталіни Володимирівни, стягувач: АТ "Альфа Банк", заінтересована особа: Орган опіки та піклування Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації та просив: 1) визнати дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни щодо опису та арешту шестикімнатної квартири АДРЕСА_1 - протиправними та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 21.07.2020, винесену у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; 2) визнати протиправними дії приватного виконавця з визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Спецюст» від 31 серпня 2020 року про оцінку; 3) визнати недійсним звіт про оцінку об`єкту нерухомості, а саме: шестикімнатної квартири АДРЕСА_1 ; 4) визнати протиправними дії приватного виконавця Кісельової Віталіни Володимирівни, що полягають у поданні до ДП «Сетам» заявки на реалізацію арештованого майна, а саме шестикімнатної квартири АДРЕСА_1 , без дозволу органу опіки та піклування.

Свою заяву боржник мотивує тим, що складено постанову від 21.07.2020 про опис та арешт майна боржника не отримував. Вважає дані дії виконавця порушенням прав сторони виконавчого провадження передбачених ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» та статті 50 Закону відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Однак, всупереч вказаним вимогам, виконавцем не виявлено та відповідно не проведено опис цінного рухомого майна, що знаходиться безпосередньо у квартирі так як опис та арешт квартири в якій він проживає із своєю сім`єю проведено без її фактичного огляду.

Таким чином, приватний виконавець всупереч вимогам ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» не вчинив достатніх та допустимих дій направлених на реалізацію рухомого майна та замість цього розпочав дії щодо примусового виконання рішення суду за рахунок нерухомого майна, що є фактичним місцем проживанням його сім`ї, чим порушив черговість стягнення.

Також вважає незаконним дії приватного виконавця з визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Спецюст» від 31 серпня 2020 року про оцінку оскільки майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка була проведена без забезпечення доступу суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці.

Таким чином, вважає, що не проведення огляду (обстеження) об`єкту оцінки суб`єктом оціночної діяльності (що могло вплинути на визначення ринкової вартості майна) свідчить про недійсність проведеної оцінки та як наслідок про протиправність дій приватного виконавця з визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Спецюст» від 31 серпня 2020 року про оцінку.

Вважає незаконним дії приватного виконавця щодо формування та подачі заявки на реалізацію арештованого майна, оскільки не було надано копію дозволу органів опіки та піклування.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.10.2020 справу передано у провадження судді Усатовій І.А.

Ухвалою суду від 16.10.2020 у справі відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду.

09.12.2022 до суду надійшла заява Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації, в якій просить розглянути справу за відсутності їх представника та врахувати інтереси неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.12.2022 до суду надійшло клопотання представника АТ «Сенс Банк» про заміну назви стягувача, а саме АТ «Альфа-Банк» () на АТ «Сенс Банк» ().

23.01.2023 до суду від приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Кісельової В.В. надійшли копії матеріали виконавчого провадження НОМЕР_1.

У судовому засіданні представник скаржника подану скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник стягувача АТ "Сенс Банк" у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її необгрунтованість.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд вважає за можливе проводити розгляд скарги за відсутності осіб, які не з`явилися в судове засідання.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.09.2020 з офіційного веб-сайту ДП «Сетам» ОСОБА_2 дізнався про реалізацію у складі лоту №441548 належної йому на праві власності шестикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Початкова ціна продажу майна - 4 097 695,00 грн., день та час проведення торгів - 1 жовтня 2020 року 9:00. Також зазначено, що продавцем майна є приватний виконавець виконавчого округу м. Києва - Кісельова Віталіна Володимирівна. Окрім того, в інформації про лот зазначено про обтяження даного майна згідно постанови, про арешт майна боржника, серія та номер: ВП НОМЕР_1, виданий 29.04.2020, видавник: Приватний виконавець Кісельова В.В.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження приватним виконавцем, в межах ВП НОМЕР_1, винесено постанову від 21.07.2020 про опис та арешт вищезазначеної квартири, постанову від 04.08.2020 про визначення суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Спецюст». 01.09.2020 після надходження звіту про оцінку ринкової вартості квартири приватним виконавцем направлено до ДП «Сетам» заявку на реалізацію даної квартири.

Як стверджує ОСОБА_2 , ані постанову про відкриття виконавчого провадження, ані буді - якого іншої постанови про проведення арешту майна та визначення суб`єкту оцінки він не отримував. Судом встановлено та підтверджується матеріалами виконавчого провадження, що ОСОБА_2 15.04.2020 направлялось повідомлення про відкриття виконавчого провадження, на якому міститься відмітка «опущено в поштову скриньку 17.04.2020». Однак, такого способу повідомлення не встановлено ні у формі № 119 рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ні у будь - якій іншій формі. Тому суд вважає такий спосіб повідомлення заявника про відкриття виконавчого провадження неналежним. Аналогічна позиція міститься Постанові Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 756/9582/14-ц.

Згідно зі ст. 31 Закону № 606-ХIV у разі з`ясування факту неотримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії. Копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. Постанова про відкриття мала бути вручена ОСОБА_2 особисто під розписку чи повернуту за закінченням строку зберігання у разі відмови від отримання, чого зроблено не було, тому ОСОБА_2 вважається неповідомленим про відкриття виконавчого провадження, що свідчить про обмеження його права на добровільне виконання рішення суду. Зазначене порушення фактично унеможливлює у подальшому винесення постанови про арешт майна та про визначення суб`єкта оціночної діяльності.

Щодо звіту ТОВ «Спецюст» про оцінку вартості майна, то суд вважає, що не повідомлення виконавцем Жильчикова В. Ю. про проведення оцінки та не проведення безпосереднього огляду об`єкту нерухомості, впливає на визначення ринкової вартості майна. У матеріалах виконавчого провадження відсутня копія повідомлення ОСОБА_2 про проведення оцінки майна та відсутнє повідомлення про забезпечення доступу до об`єкту нерухомості та надання можливості експерту ТОВ «Спецюст» доступу до квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_2 , що свідчить про її неправомірність. Представник стягувача у судовому засіданні не спростовував факт проведення оцінки майна без огляду, а посилався на неможливість його проведення, хоча вжиття будь - яких заходів для отримання доступу до об`єкту нерухомості Стячувачем чи Виконавцем матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

За змістом статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у статті 16 ЦК України.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 7.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», У справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

При цьому суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Згідно з приписами ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

За ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» - «Визначення вартості майна боржника. Оцінка майна боржника».

1. Визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

2. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

3. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

4. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

5. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Частиною 6 ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" унормовано, що положення (національні стандарти) оцінки майна є обов`язковими до виконання суб`єктами оціночної діяльності під час проведення ними оцінки майна всіх форм власності та в будь-яких випадках її проведення.

Національний стандарт №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затверджений постановою КМУ від 10.09.2003 № 1440 є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна. Поняття, що вживаються у цьому Стандарті, використовуються в інших національних стандартах.

Даним Стандартом (п.п. 50-55), зокрема, визначені загальні вимоги до проведення незалежної оцінки майна.

Національний стандарт №2 "Оцінка нерухомого майна", затверджений постановою КМУ від 28.10.2004 №1442, є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки нерухомого майна (нерухомості) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна та проводять державну експертизу звітів з експертної грошової оцінки земельних ділянок державної та комунальної власності у разі їх продажу.

Таким чином, оцінка нерухомого майна має здійснюватись у відповідності до Національного стандарту №2 "Оцінка нерухомого майна" з урахуванням вимог Національного стандарту №1, яким визначено загальні засади.

Так, згідно з приписами п. 50 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється, зокрема, ознайомлення з об`єктом оцінки.

Відповідно до п. 51 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", незалежна оцінка майна проводиться у такій послідовності: - укладення договору на проведення оцінки, - ознайомлення з об`єктом оцінки, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки; - ідентифікація об`єкта оцінки та пов`язаних з ним прав, аналіз можливих обмежень та застережень, які можуть супроводжувати процедуру проведення оцінки та використання її результатів; - вибір необхідних методичних підходів, методів та оціночних процедур, що найбільш повно відповідають меті оцінки та обраній базі, визначеним у договорі на проведення оцінки, та їх застосування; - узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів; - складання звіту про оцінку майна та висновку про вартість об`єкта оцінки на дату оцінки; - доопрацювання (актуалізація) звіту та висновку про вартість об`єкта оцінки на нову дату (у разі потреби).

Крім того, ст. 11 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" визначено, що замовники оцінки повинні забезпечити доступ суб`єкта оціночної діяльності до майна, що підлягає оцінці на законних підставах, отримання ним необхідної та достовірної інформації про зазначене майно для проведення оцінки.

Оскільки оцінювачем не було проведено належного огляду предмету оцінки в порушення вимог закону, вказане вплинуло на визначення ринкової оцінки об`єкту.

Також судом встановлено порушення порядок реалізації майна, зазначеного у частині восьмій статті 56. Пунктами 1-2 розділу ІІ Порядку передбачено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб; форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу ІІІ цього Порядку); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; фото- та/або відеоматеріали; кваліфікований електронний або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті.

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку передбачено, що приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою кваліфікованого електронного підпису із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу ІІ цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Порядку якщо реалізації підлягає житловий будинок, квартира або інше житлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначаються, зокрема: інформація про наявність зареєстрованих інших, крім боржника, мешканців (зокрема дітей), орендарів, інших користувачів приміщення.

Окрім того, пунктом 3 розділу ІІ Порядку визначено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі), зокрема: у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Відповідно до статті 17 Закону «Про охорону дитинства» кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна.

У разі визнання батьків або одного з них рішенням суду безвісно відсутніми дитина має право на утримання за рахунок їх коштів і майна.

Батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та/або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Статтею 18 «Про охорону дитинства» передбачено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.

Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Органи опіки та піклування зобов`язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

Статтею 12 вказаного Закону передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна.

Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень.

Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону.

Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради Української РСР 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так із матеріалів ВП № НОМЕР_1 видно, що приватний виконавець звертався до відділу реєстрації місця проживання Солом`янської районної державної адміністрації м. Києва із запитом про надання інформації про осіб, що зареєстровані в квартирі АДРЕСА_3 . Як вбачається із наданої відповіді в даній квартирі зареєстровано 4 особи:

ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, всупереч вимогам Порядку реалізації арештованого майна, приватним виконавцем не отримано дозволу органу опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , право користування якою мають неповнолітні діти - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як наслідок в порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна у заявці на реалізацію арештованого майна (квартири АДРЕСА_3 , приватним виконавцем не зазначено про зареєстрованих інших, крім боржника, мешканців (зокрема дітей), та не додано до такої заявки копії дозволу органів опіки та піклування на реалізацію нерухомого майна, право на проживання в якому мають неповнолітні діти.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, подана скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 126, 127, 353, 354, 447, 449,451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Визнати дії приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Кісельової Віталіни Володимирівни щодо опису та арешту шестикімнатної квартири АДРЕСА_1 - протиправними та скасувати постанову про опис та арешт майна боржника від 21.07.2020 винесену у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Визнати протиправними дії приватного виконавця з визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на підставі звіту суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Спецюст» від 31 серпня 2020 року про оцінку.

Визнати недійсним звіт про оцінку об`єкту нерухомості, а саме: шестикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Визнати протиправними дії приватного виконавця Кісельової Віталіни Володимирівни, що полягають у поданні до ДП «Сетам» заявки на реалізацію арештованого майна, а саме шестикімнатної квартири АДРЕСА_1 , без дозволу органу опіки та піклування.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.А.Усатова