Справа № 939/1945/23
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2023 рокусмт Бородянка

Суддя Бородянського районного суду Київської області Герасименко М.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого 16 серпня 2023 року Бородянським районним судом Київської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» заборгованості за спожитий природний газ,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2023 року Бородянським районним судом Київської області було видано судовий наказ за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 2813 грн 54 коп. та судового збору в розмірі 268 грн 40 копійок.

11 вересня 2023 року ОСОБА_1 , через представника адвоката Шипіку А.В., звернулася до районного суду із заявою про скасування судового наказу від 16 серпня 2023 року, оскільки вона вважає, що сума вимог ТОВ «Київоблгаз Збут» не підтверджена жодними документами, які б надавали останньому право вимоги на її стягнення, а розрахунок вимоги є необґрунтованим. Усі нарахування боргових зобов`язань заявником не відповідають дійсності, оскільки фактичне споживання природного газу та оплата за нього за вказаний і попередній періоди, починаючи з 2021 року становить переплату споживача за спожитий природний газ. Тобто в споживача відсутня будь-яка фактична заборгованість. Споживач авансував перед заявником майбутнє споживання природного газу, а відтак заявник винен споживачу кошти сплачені ним, оскільки з 30 квітня 2022 року не є суб`єктом продажу природнього газу. Відповідно до фактичних даних засобу обліку споживання природного газу, станом на дату подання даної заяви, показник становить 18096,555 м. куб. Однак у платіжних квитанціях розрахунковий обсяг споживання природного газу, які прийняті заявником для проведення нарахувань становить 18684,3 м. куб. Тобто, заявник безпідставно нарахував споживачу 587,745 м. куб., які включив в оплату. Оскільки між сторонами наявний спір про право, просила суд скасувати даний судовий наказ.

Крім того, ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ «Київоблгаз Збут»на її користь судовий збір, сплачений нею при подачі заяви про скасування судового наказу та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 3000,00 гривень.

Оглянувши матеріали справи, суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Як убачається із заяви ОСОБА_1 і матеріалів справи, копію судового наказу вона отримала 25 серпня 2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 Цивільного процесуального кодексу України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Враховуючи, що у заяві про скасування судового наказу наведені посилання на обставини, які свідчать про оспорювання вимог стягувача, суддя вважає за необхідне скасувати судовий наказ, оскільки при його винесені не розглядалася обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті, а тому ці вимоги мають розглядатися в порядку позовного провадження.

Щодо вимог в частині стягнення судових витрат, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд звертає увагу на той факт, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 42 ЦПК України сторони є учасниками справи в справах позовного провадження, тоді як заява про скасування судового наказу розглядається у порядку наказного провадження.

Частиною другою статті 42 ЦПК України визначено, що в справах наказного провадження учасниками справи є заявник і боржник.

Порядок розгляду справ наказного провадження визначений розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України, у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Однак даний розділ Цивільного процесуального кодексу окремо не встановлює порядку відшкодування витрат, пов`язаних із розглядом справи, які понесені боржником.

Суд зазначає, що склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування у справі. При цьому в силі принципу змагальності сторін, обов`язок доведення обставин, що мають значення для справи та на які сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України, покладається саме на сторони в справі. Отже, стягувач за правилами наказного провадження буде позбавлений можливості довести неспівмірність заявлених вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Крім того, ЦПК України не містить визначеного порядку розподілу судових витрат між учасниками наказного провадження, зокрема не містить норми, відповідно до якої у випадку скасування судового наказу на стягувача за судовим наказом, покладався би обов`язок відшкодування боржнику судового збору, сплаченого за подання заяви про скасування судового наказу, а також витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, заявлена вимога ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «Київоблгаз Збут» на її користь судового збору, сплаченого нею при подачі заяви про скасування судового наказу, а також витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає. Керуючись ч. 1 ст. 170, ст. 171 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Судовий наказ Бородянського районного суду Київської області по справі № 939/1945/23 від 16 серпня 2023 року за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 2813 грн 54 коп. і судового збору в розмірі 268 грн 40 копійок, скасувати.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Відмовити ОСОБА_1 в стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» на її користь суми сплаченого нею судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяМ. Герасименко