Справа № 607/9984/23
Провадження № 2/604/310/23
12 вересня 2023 року Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Сіянко В.М.,
за участю секретаря Феньо О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження при заочному розгляді в залі суду в сел. Підволочиськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
05.06.2023 до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Балабан П.О., до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.
Позов обґрунтовано тим, що 30.09.2022 позивач надав у борг ОСОБА_2 кошти у сумі 3654 доларів США зі сплатою відсотків за користування цими коштами 28 доларів США на місяць на строк до 30.04.2023. На підтвердження отримання коштів відповідачкою складено письмову розписку від 30.09.2022 із зазначенням умов їх повернення. Відповідачка взяті на себе зобов`язання за вказаним договором позики не виконала, у встановлені строки борг не повернула та не сплатила відсотки за користування позикою. Заборгованість ОСОБА_2 становить 3850 доларів США з яких: 3654,00 доларів США сума боргу та 196 доларів США нараховані відсотки за користування позикою.
В судове засідання позивач та його представник адвокат Балабан П.О. не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив поданий позов розглянути за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала.
За таких обставин, керуючись положеннями ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів та ухвалити у справі заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що 30 вересня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за умовами якого ОСОБА_2 отримала в борг від ОСОБА_1 3654 доларів США, які зобов`язалася повернути за наступним графіком: 522 долари США до 30.10.2022; 522 долари США до 30.11.2022; 522 долари США до 30.12.2022; 522 долари США до 30.01.2023; 522 долари США до 28.02.2023; 522 долари США до 30.03.2023; 522 долари США до 30.04.2023, а також сплатити проценти за користування коштами за наступним графіком: 28 доларів США до 30.10.2022; 28 доларів США до 30.11.2022; 28 доларів США до 30.12.2022; 28 доларів США до 30.01.2023; 28 доларів США до 28.02.2023; 28 доларів США до 30.03.2023; 28 доларів США до 30.04.2023.
Факт отримання відповідачкою ОСОБА_2 обумовленої вищевказаним договором суми позики підтверджений представленою суду та дослідженою в судовому засіданні борговою розпискою від 30.09.2022.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно положень ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора.
З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представленою борговою розпискою від 30.09.2022 посвідчено факт передання позивачем відповідачці у борг 3654 доларів США.
Як встановлено в судовому засіданні у позивача на теперішній час знаходиться оригінал виданої ОСОБА_2 боргової розписки від 30.09.2022, що свідчить про те, що остання не виконала свої зобов`язання та не повернула позичальнику свій борг.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
При цьому суд звертає свою увагу на те, що право позикодавця на отримання обумовленої договором позики процентів за користування позикою обмежується строком дії самого договору (строком на який була видана така позика).
Отже розмір відсотків, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача буде обчислюватися за наступною формулою та буде становити: 28 доларів США * 7 місяців (30.10.2022 30.04.2023) = 196 доларів США.
Таким чином поданий позов підлягає до задоволення та з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути заборгованість за договором позики від 30.09.2022 у розмірі 3850 доларів США, яка складається із: 3654 доларів США заборгованість за позикою та 196 доларів США відсотки за користування позикою.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1407,89 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 549, 526, 527, 530, 554, 610, 611, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 274-279 ЦПК України суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 30 вересня 2022 року у розмірі 3850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) доларів США, а також судовий збір в сумі 1407 (одна тисяча чотириста сім) гривень 89 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.М. Сіянко