Номер провадження: 22-ц/813/6591/23
Справа № 516/330/22
Головуючий у першій інстанції Под`ячева І.Д.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою адвоката Костинюка Юрія Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Теплодарського міського суду Одеської області від 31 травня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області в особі Органу опіки та піклування, про позбавлення матері батьківських прав та визначення місця проживання дітей з батьком, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області в особі Органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Теплодарського міського суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області в особі Органу опіки та піклування, про позбавлення матері батьківських прав та визначення місця проживання дітей з батьком, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 за участю третьої особи Виконавчого комітету Теплодарської міської ради Одеської області в особі Органу опіки та піклування, про визначення місця проживання дітей з матір`ю.

29 травня 2023 року до суду від представника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшла заява про забезпечення позову шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість кожного тижня у місяці кожного року до набрання рішенням законної сили безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином, з суботи з 20:00 години до вівторка до 7:30 години без присутності батька за місцем проживання матері, з можливістю відвідування матері разом з малолітнім сином розважальних місць у м. Теплодар та поза його межами. Зазначаючи, що необхідним є забезпечення контакту матері з малолітнім сином на час розгляду справи та спілкування старшої та молодшої дитини, оскільки старший син проживає із матір`ю, а молодший із батьком (в.м. а.с. 42-45).

Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 31 травня 2023 року заяву ОСОБА_2 , про забезпечення позову задоволено частково. Вирішено забезпечити позов шляхом зобов`язання ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожного тижня місяця в період часу з 20:00 год. суботи до 20:00 год. понеділка за місцем проживання ОСОБА_2 , без присутності батька, з можливістю відвідування матері разом з малолітнім сином розважальних місць як в м. Теплодар, так за межами міста (в.м. а.с. 56-60).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Костинюк Юрій Дмитрович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи. Також вказує, що судом першої інстанції не було враховано, що згідно з діючим законодавством не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті. Предметом спору у даній справі є визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 з одним із батьків. Забезпечення позову шляхом встановлення обов`язку для відповідача надавати безперешкодне спілкування малолітньої дитини з матір`ю, побачення та спільне проведення часу з суботи 20:00 год до вівторка до 07:30 год може призвести до фактичної передачі дитини матері, що на час розгляду справи судом, за своїм змістом є тотожним заявленим позовним вимогам. При цьому, представник апелянта вказує на те, що забезпечення позову, таким чином, вирішує по суті спір про визначення місця проживання дитини, адже зазначені вимоги стосуються не тимчасових зустрічей позивача з дитиною, а проживання разом протягом трьох днів, без присутності батька. Крім того, представник апелянта вважає, що судом першої інстанції не враховано, що на даний час є рішення Виконавчого комітету Теплодарскої міської ради Одеської району №147/В-2022 від 20 грудня 2022 року, яким визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком і на останнього покладено відповідальність за життя, здоров`я та безпеку дитини (в.м. а.с. 62-65).

27 червня 2023 року канцелярією Одеського апеляційного суду зареєстровано відзив на апеляційну скаргу, в якому представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначила, що не погоджується із викладеними в апеляційній скарзі доводами представника апелянта. Так, представник відповідача за первісним позовом (далі представник відповідача) з приводу рішення виконавчого комітету вказує на те, що дане рішення №147/В-2022 від 20 грудня 2022 року надано ОСОБА_1 як доказ на обґрунтування його позовних вимог, тому, на думку представника відповідача, оцінка даному доказу має бути надана судом під час ухвалення судового рішення по суті спору, а не під час розгляду заяви про забезпечення позову. При цьому, представник відповідача вважає, що рішення виконавчого комітету №147/В-2022 від 20 грудня 2022 року не є обов`язковим до виконання, оскільки ОСОБА_1 звернувся із відповідними позовними вимогами до суду. Також, представник відповідача звертає увагу на те, що визначений вид забезпечення позову є єдиним видом відповідно до ст. 150 ЦПК України, який може бути застосований при даному предметі спору для того, щоб дитина та його мати могли спільно проводити час. З приводу цього, представник відповідача повідомила, що після постановлення оскаржуваної ухвали ОСОБА_1 надавав сина ОСОБА_5 відповідачці на термін, зазначений судом. Проведення спільного часу у спосіб, визначений судом першої інстанції, позитивно впливає на розвиток дитини, психологічний та емоційний стан, не втрачається зв`язок між дитиною та матір`ю, дитина відчуває себе потрібною мамі. Тому, представник відповідача просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 11, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

У судовому засіданні, 07 вересня 2023 року, представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Відповідач та її представник проти апеляційної скарги заперечували та просили оскаржувану ухвалу залишити без змін. Апелянт в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача та дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що обґрунтованим та пропорційним є забезпечення позову шляхом надання можливості мати разом зі старшим сином проводити більше часу разом з молодшою дитиною шляхом ночівлі молодшого сина за місцем проживання матері. При цьому суд першої інстанції врахував, що на сьогодні ОСОБА_2 припинила спілкування із ОСОБА_6 , до якого мав певні претензії ОСОБА_1 , який вважає, що дитині небезпечно проводити час у матері вдома, однак, будь-яких доказів наявності на сьогодні небезпеки ОСОБА_1 до суду не надано. Також, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_1 не наведено випадки поганого поводження саме матері із дитиною або не бажання дитини спілкуватись із матір`ю, напроти, зі слів матері, дитина хоче більше проводити часу з матір`ю, батько це не спростовував. Крім того, суд першої інстанції вказав на те, що батьком не зазначено жодних обставин та не надано належних чи допустимих доказів, які б унеможливлювали право матері на спілкування із малолітнім сином, чи обставин, які б свідчили про спілкування матері з дитиною за місцем проживання матері, яке перешкоджало б нормальному розвитку дитини. Разом з цим, суд першої інстанції вважав, що період перебування матері із дитиною з 20:00 год. суботи до 7:30 год. вівторка за місцем її проживання є недоцільним з підстав забезпечення інтересів дитини та більш прийнятним графіком для дитини буде час з 20:00 год. суботи по 20:00 год. понеділка кожного тижня місяця, а тому задовольнив заяву про забезпечення позову частково (в.м. а.с. 59-60).

Апеляційний суд, відхиляючи апеляційну скаргу, вважає за потрібне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин.

Так, Теплодарським міським судом Одеської області розглядається цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення матері батьківських прав і визначення місця проживання дітей з батьком та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з матір`ю.

ОСОБА_2 (відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом), звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, обґрунтовувала її тим, що мати, яка проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з дитиною, а батько не повинен перешкоджати матері спілкуватися з дитиною та брати участь у вихованні дитини, якщо таке спілкування не має негативного впливу і таке спілкування відбувається саме в інтересах дитини. Тому, з метою проведення часу з молодшим сином, запобіганню втрати емоційного контакту та погіршення відносин психоемоційного характеру між матір`ю та дитиною на період розгляду справи до остаточного вирішення по суті спору, просила задовольнити її заяву про забезпечення позову (в.м. а.с. 44).

Заходи забезпечення позову, що полягають у визначенні часу та місця побачення і спілкування дитини з одним із батьків, який на час розгляду справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні дитини з цим із її батьків на час вирішення спору щодо місця проживання дитини по суті. Метою такого заходу є запобігання відчуження одного із батьків, з яким не проживає дитина, та збереження контакту з дитиною, з урахування її найкращих інтересів.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, з огляду на специфіку правовідносин у даній категорії справ, встановлюючи співмірність заходів забезпечення позову, які просить застосувати позивач щодо визначення місця та часу спілкування з дитиною, із заявленими позовними вимогами, обов`язковому порівнянню підлягають негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову (визначення місця та часу спілкування дитини) з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів (втрата емоційного зв`язку між позивачем і дитиною внаслідок відсутності спілкування протягом тривалого часу).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

На момент розгляду питання щодо забезпечення позову у суді першої інстанції сторони не заперечували той факт, що малолітній син сторін проживає разом із батьком. Однак, до заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 додала копії талонів-повідомлень про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, в яких зазначено, що ОСОБА_2 зверталася до органів Національної поліції із заявами про те, що її колишній чоловік не дозволяє забрати її сина ОСОБА_5 до себе на ночівлю (в.м. а.с. 46-47). Заявниця наголошує на тому, що протиправна поведінка ОСОБА_1 щодо заборони дитині проводити час з мамою, знаходитися за її місцем проживання та не пускати малолітнього сина до матері з ночівлю, позбавило регулярного спілкування ОСОБА_2 з сином, з огляду на що дитині не вистачає присутності матері у його житті (в.м. а.с. 43).

Як в запереченнях проти забезпечення позову, так і в апеляційній скарзі ОСОБА_1 повідомляв, що не перешкоджає матері брати участь у житті дитини, спілкуватися з ним, розмовляти, бачитися та брати участь у вихованні та навчанні, але апелянт заперечує саме проти проживання дитини з матір`ю з суботи по вівторок в нічний час, оскільки, на його думку, забезпечення позову в такий спосіб може призвести до фактичної передачі дитини матері, що на час розгляду справи за своїм змістом є тотожним заявленим позовним вимогам (в.м. а.с. 53-54, 64).

За ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У таких чутливих правовідносинах, враховуючи тривалість судового розгляду справи про визначення місця проживання дитини, сприяння забезпеченню відновлення відносин та емоційного контакту неповнолітньої дитини особисто з матір`ю повинно переважати над бажанням інших осіб обмежити або взагалі відгородити дитину від зустрічей із матір`ю. Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що матір, яка на час вирішення справи про визначення місця проживання дитини проживає окремо від неї, також має право на особисте спілкування з дитиною, а батько не має права перешкоджати матері у спілкуванні та брати участь у вихованні сина, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини та таке спілкування відбувається саме в її інтересах (постанови Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 545/3933/21 та від 09 серпня 2023 року у справі №752/13587/20).

Крім того, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 просила:

- зобов`язати ОСОБА_1 надавати ОСОБА_2 можливість кожного тижня у місяці кожного року до набрання рішенням суду у даній справі законної сили безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з суботи з 20:00 год. до вівторка до 07:30 год. без присутності батька за місцем проживання матері;

- зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 , за рішенням ОСОБА_2 , ко;ного тижня у місяці кожного року до набрання рішенням суду у даній справі законної сили на безперешкодне спільне проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щонеділі без присутності батька за межами міста Теплодар, а саме у місті Одеса (в.м. а.с. 45).

Спір між сторонами виник з приводу визначення місця проживання малолітнього сина.

Вказану заяву суд першої інстанції задовольнив частково та зобов`язав ОСОБА_1 надати ОСОБА_2 можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного тижня місяця в період часу з 20:00 год. суботи до 20:00 год. понеділка за місцем проживання ОСОБА_2 , без присутності батька, з можливістю відвідування матері разом з малолітнім сином розважальних місць як в м. Теплодар так за межами міста (в.м. а.с. 60).

Враховуючи предмет позову, обраний ОСОБА_2 вид його забезпечення в частині зобов`язання ОСОБА_1 надавати можливість безперешкодного спілкування, побачення та спільного проведення часу з малолітнім сином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення заяви, оскільки такий вид забезпечення позову не вирішує спір по суті, а лише спрямований на забезпечення збереження відносин та емоційного контакту малолітньої дитини з її матір`ю. Крім того, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо часткового забезпечення позову і з тих підстав, що для вирішення спору по суті судом першої інстанції було призначено в даній справі судову психологічну експертизу щодо встановлення психоемоційного стану та розвитку малолітнього сина сторін та з`ясування його ставлення до обох батьків. Забезпечивши позов у такий спосіб, малолітній син сторін матиме повноцінний контакт з обома батьками, що, у свою чергу, дасть можливість експертам повною мірою провести дослідження та надати об`єктивний та обґрунтований висновок на поставлені запитання.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині судового рішення. При цьому, апеляційний суд зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Ruiz Torija v. Spain, серія А, №303-А, параграфи 29-30).

Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги не спростували правильних висновків суду першої інстанції, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України, відхиляючи апеляційну скаргу, залишає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Костинюка Юрія Дмитровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Теплодарського міського суду Одеської області від 31 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда

Повний текст постанови складений 15 вересня 2023 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк