Справа № 468/1407/23
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.09.2023 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання Серака Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу № 468/1407/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договорами позики. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.10.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №4947336 в електронній формі, за яким позикодавець надав відповідачу грошові кошти в сумі 16000 грн. строком на 30 днів з можливістю пролонгації цього строку, з умовою сплати процентів за користування кредитом в розмірі 1,90% в день. 01.12.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором №4947336 від 20.10.2021 року.

Оскільки відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та процентів, позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вказаним договором в сумі 67569,08 грн., з яких 52480 грн. заборгованість за кредитом, 12962,56 грн. втрати від інфляції, 2126,52 грн. три відсотки річних. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.

Позов надійшов до суду 27.06.2023 року через систему «Електронний суд».

10.07.2023 року за відкрите провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач повідомлявся про розгляд справи через систему «Електронний суд», від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності їх представника.

Відповідач до суду не з`явився, про час слухання справи повідомлялася шляхом публікації оголошення про виклик на веб-порталі судової влади України. До суду не надійшло відзиву на позов.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію повідомлення про відступлення права вимоги; копію витягу з реєстру боржників; розрахунок заборгованості; копію договору про надання споживчого кредиту №4947336 від 20.10.2021 року з додатком; копію паспорту споживчого кредиту; копію платіжної інструкції №571 від 26.06.2023 року; відомості про перерахунок суми кредиту; копію рахунку на оплату від 26.06.2023 року; копію звіту про надання правової допомоги згідно з договором від 23.06.2023 року; копію списку згрупованих поштових відправлень; копію договору факторингу №01.12/22-Ф від 01.12.2022 року з додатками; копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 23.06.2023 року; копію правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна»), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про можливість задоволення позову.

В судовому засіданні встановлено, що 20.10.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №4947336 в електронній формі, за яким позикодавець надав відповідачу грошові кошти в сумі 16000 грн. строком на 30 днів до 19.11.2021 року з можливістю пролонгації цього строку, з умовою сплати процентів за користування кредитом в розмірі 1,90% в день.

У зв`язку з несплатою позичальником кредиту у визначений строк, строк кредитування був автоматично продовжений на 90 днів відповідно до п. 4.3. кредитного договору, тобто до 17.02.2022 року.

01.12.2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» був укладений договір факторингу, за яким позивач отримав право вимоги до відповідача за кредитним договором №4947336 від 20.10.2021 року в сумі 52480 грн., з яких: 16000 грн. сума основного боргу; 36480 грн. проценти.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст.ст.1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України).

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за укладеним кредитним договором, тому його заборгованість має бути стягнута на користь нового кредитора.

У зв`язку з цим підлягають задоволенню вимоги про стягнення з нього заборгованості за тілом кредиту в сумі 16000 грн. та за нарахованими процентами за період пролонгованого строку кредитування з 20.10.2021 року по 17.02.2022 року включно в сумі 36480 грн., а загалом 52480 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За такого підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача розрахованих за період з 18.02.2022 року по 26.06.2023 року трьох процентів річних в сумі 2126,52 грн. та розрахованих за період з березня 2022 року по травень 2023 року втрат від інфляції в сумі 12962,56 грн.

Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 67569,08 грн., з яких 52480 грн. заборгованість за кредитом, 12962,56 грн. втрати від інфляції, 2126,52 грн. три відсотки річних.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2147,20 грн.

Також судом мають бути розподілені витрати позивача на професійну правничу допомогу. Факт понесення витрат на професійну правничу допомогу підтверджується наданими суду копією договору про надання правничої (правової) допомоги від 23.06.2023 року, копію звіту про надання правової допомоги згідно з договором від 23.06.2023 року, копією платіжної інструкції №571 від 26.06.2023 року.

За такого, вказані витрати в сумі 10000 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором №4947336 від 20.10.2021 року в сумі 67569 (шістдесят сім тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять) гривень 08 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 10000 (десять тисяч) гривень в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (вул. Загородня, 15 офіс 118/2 м. Київ, ідентифікаційний код 44559822);

Відповідач: ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Повне судове рішення складене 14.09.2023 року.

суддя: