Номер провадження: 22-ц/813/888/23
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

04 липня 2016 року представник Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач просив суд стягнути на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» з ОСОБА_2 солідарно з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором по кредиту та процентам у розмірі 30241.61 дол. США та по пені у розмірі 17216.69 грн. Стягнути з Відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» понесені судові витрати у розмірі 11550 грн. 12 коп., а саме у рівних частках з кожного по 5775 грн 06 коп. (т.1, а.с.1-2).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2020 року позовні вимоги вирішено задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором по кредиту та процентами у розмірі 30241,61 дол. США та по пені у розмірі 17216.69 дол. США. Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» понесені судові витрати у розмірі 11550 грн. 12 коп, а саме у рівних частках з кожного по 5775 грн. 06 коп (т.3, а.с.98-101).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржуване рішення скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що кредитор без згоди ОСОБА_1 змінював умови договору з боржником ОСОБА_2 . Апелянт наголошує на тому, що на адресу поручителя не надходило

жодних письмових повідомлень і тільки після ознайомлення з позовними вимогами банку, як зазначає апелянт, стало відомо про неодноразове підвищення кредитної процентної ставки. Зокрема, як зазначає апелянт, підвищення відбулось у 2010, 2013, 2014 та 2015 роках. Також, апелянт не погоджується з відмовою у проведенні судової економічної експертизи, вважає, що відмовляючи у її проведення судом не було досліджено всіх обставин справи (т.3, а.с.112-116).

Ухвалою Одеського апеляційного суду (головуючий суддя Ващенко Л.Г.) від 15.03.2021 року відкрито провадження по справі, задоволено клопотання про відстрочення сплати судового збору та призначено справу до розгляду (т. 3, а.с.128).

20 липня 2021 року рішенням Вищої Ради правосуддя №1612/0/15-21 ОСОБА_3 звільнено з посади судді Одеського апеляційного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 серпня 2021 року, цивільну справу було розподілено колегії суддів: головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М. та ухвалою від 27.09.2021 року прийнято до свого провадження та призначено до розгляду (т. 3, а.с. 156, 161).

13.04.2021 року на адресу суду надійшов відзив представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк», згідно якого не погоджуються із твердженнями, викладеними апелянтом та вважає оскаржуване рішення Приморського районного суду м. Одеса законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (т. 3, а.с. 138).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 11, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони про дату, час та порядок проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

На адресу суду надійшло клопотання представника Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Терентьєвої Дар`ї Дмитрівни про розгляд справи без її участі (т. 3, а.с.211-216).

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

18.12.2006 року між Акціонерним товариством комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого банк зобов`язується надати позичальнику однією сумою кредит в іноземній валюті у розмірі 33000,0 дол. США., строком до 18.12.2027 року (т. 1, а.с. 21-30).

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, 18.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 76865 (т. 1, а.с. 31-32).

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 22.06.2016 року заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 000 від 18.12.2006 року становить: 27202,52 дол. США заборгованість за кредитом; 3039,09 дол. США заборгованість по відсоткам; 5439,52 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 20.07.2015 року по 22.06.2016 року; 11777,17 грн пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 20.07.2015 року по 22.06.2016 року (т. 1, а.с. 40-46).

21.01.2016 року представником Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - Кислим Р.О. було направлено на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вимоги про наявність простроченої заборгованості станом на 20.01.2016 року, необхідність погашення такої та у випадку не виконання вказаної вимоги, необхідність повернення суми боргу в повному обсязі (т. 1, а.с. 34-35, 36-37).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач належним чином зобов`язання з повернення грошових коштів не виконував, в результаті чого станом на 22.06.2016 р. заборгованість за кредитним договором №0 від 18.12.2006 року становить: по кредиту та процентам у розмірі 30241,61 дол. США та по пені у розмірі 17216,69 грн, з яких: 27202,52 дол. США - заборгованість за кредитом, 3039,09 дол. США - заборгованість за процентами; 5439,52 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 20.07.2015 року по 22.06.2016 року; 11777,17 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процента. При цьому, враховуючи, що відповідачами не доведено порушення банком умов кредитного договору та договору поруки, зокрема по односторонній зміні умов цих договорів, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано та підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Апеляційний суд частково не погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України).

Разом з тим, згідно зі ст. 559 ЦК України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Звертаючись до суду із відповідною апеляційною скаргою, ОСОБА_1 , посилається на збільшення банком в односторонньому порядку розміру відсоткової ставки, внаслідок чого збільшився обсяг зобов`язань поручителя за кредитним договором, у зв`язку зі чим слід зазначити.

Матеріалами справи встановлено, що в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 0, 18.12.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки № 76865, згідно якого поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов`язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Пунктом 5.9 передбачено, що взаємовідносини сторін, не врегульовані даним договором, регулюються чинним законодавством України.

Зі змісту укладеного 18.12.2006 року між Акціонерним товариством комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 договору про надання споживчого кредиту № 0, вбачається, що сторонами було обумовлено, а саме п. 1.3 кредитного договору, що за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування процентна ставка встановлюється у розмірі 11,3 % річних. По закінченню тридцяти календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 10.2 даного договору, однак, якщо банк не повідомив позичальника про зміну розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування в порядку, передбаченому п. 10.2 договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому періоді.

Сторони також домовились, що умовами кредитного договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених п. 10.2 договору (п. 1.3.2). Разом з тим, при настанні будь-якої із обставин, передбачених п. 10.2 договору, банк може збільшити розмір процентної ставки в наступному порядку, а саме: не пізніше чотирнадцяти календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки в сторону збільшення повідомляє позичальника про встановлення нової процентної ставки, із зазначенням її розміру та дати початку дії такої ставки, шляхом направлення поштою відповідного рекомендованого листа за адресою позичальника.

Згідно долученого позивачем розрахунку заборгованості, у зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 в повному обсязі своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 20.01.2016 року утворилася заборгованість, що становить 28917,29 дол. США, яка складається з: 2202,52 дол. США кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість 734,62 дол. США; 1714,77 дол. США прострочена заборгованість за відсотками. У зв`язку із наведеними обставинами, представником Банку в подальшому було направлено досудову вимогу щодо погашення зазначеної заборгованості.

Разом з тим, з долученого позивачем розрахунку заборгованості також вбачається, що банком неодноразово здійснювалося нарахування подвійної відсоткової ставки за користування кредитом, на що посилався ОСОБА_1 в суді першої інстанції та безпосередньо звертаючись до суду із апеляційною скаргою, а саме: 18.02.2010 року, 18.03.2010 року, 18.10.2010 року, 18.11.2010 року, 18.04.2011 року, 18.07.2011 року, 19.12.2011 року, 31.05.2012 року, 18.09.2012 року, 19.11.2012 року, 18.12.2012 року, 18.01.2013 року, 18.02.2013 року, 18.03.2013 року, 18.04.2013 року, 18.05.2013 року, 18.06.2013 року 18.09.2013 року, 18.12.2013 року, 20.01.2014 року, 18.03.2014 року, 18.04.2014 року, 18.08.2014 року (двічі), 18.09.2014 року, 20.10.2014 року, 18.11.2014 року, 18.11.2014 року, 18.12.2014 року (тричі), 20.07.2015 року, 18.08.2015 року, 18.09.2015 року, 19.10.2015 року, 18.11.2015 року, 18.12.2015 року, 18.02.2016 року, 18.03.2016 року (т. 1, а.с. 41 зворот-45). Розмір відсоткової ставки, що нараховувався у вказані періоди становив 22,6 %. При цьому, встановлення банком зазначеного розміру відсоткової ставки укладеним 18.12.2006 року кредитним договором не передбачено. При цьому, наявні матеріали справи жодних відомостей щодо направлення Акціонерним товариством «УкрСиббанк» позичальнику чи поручителю будь-яких повідомлень щодо зміни обумовленої сторонами у кредитному договорі розміру відсоткової ставки за користування наданим кредитом не містять, що в свою чергу підтверджує доводи апелянта щодо зміни умов зобов`язання та як наслідок розміру зобов`язання без згоди поручителя ОСОБА_1 , внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності за кредитним договором.

Згідно роз`яснень, наведених в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», а саме у п. 22, відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК припинення договору поруки пов`язується зі зміною забезпеченого зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому, обсяг зобов`язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання. Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Отже, з наведеного слідує, що у випадку не надання поручителем згоди на зміну умов зобов`язання порука припиняється. Припинення поруки є юридичним фактом, який може бути встановлений в судовому порядку у разі його невизнання стороною.

За таких обставин, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач ОСОБА_1 , як поручитель, був повідомлений щодо зміни банком розміру відсоткової ставки за користування наданим кредитом, внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, що в свою чергу, не враховано судом першої інстанції під час задоволення позовних вимог в повному обсязі щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно апеляційний суд приходить до висновку щодо відсутності в даному випадку підстав для задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення даної заборгованості з поручителя.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеса у відповідності до ст. 376 ЦПК України та прийняття у відповідній частині нового рішення про відмову в задоволенні відповідних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 23 грудня 2020 року - скасувати в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький