ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4094/23 Справа № 243/3273/22 Суддя у 1-й інстанції - Агеєва О.В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,

суддів: Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сотнікової А.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 243/3273/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії,

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області,

на рішення Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2023 року (суддя Агеєва О.В.), повне судове рішення складено 14 лютого 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, за допомогою підсистеми «Електронний суд», звернулася адвокат Василенко О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсі, яку обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 82 років у м. Горлівка Донецької області помер дідусь позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді недоотриманої пенсії, у сумі 176615, 27 грн., яку він отримував, перебуваючи на обліку в Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. 22 червня 2020 року державним нотаріусом Першої Горлівської державної нотаріальної контори позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої суми пенсії, що нарахована Торецьким ОУ ПФУ за період з 04.06.2017 року по 30.08.2019 рік в загальній сумі 176615,27 грн.

Однак, померлий не отримував пенсію, окрім періоду, зазначеного у свідоцтві про право на спадщину також пенсію за період з 01.03.2016 року по 04.06.2017 рік (15 місяців). Що складає за підрахунками Позивача 98119,50 грн. (Розрахунок: за період з 04.06.2017 року по 30.08.2019 рік (27 місяців) нараховано 176615,27 грн., сума пенсії за місяць складає 176615,27 грн./27 міс. = 6541,30 грн. Далі сума пенсії за місяць 6541,30 грн.*15 місяців (період з 01.03.2016 р. по 04.06.2017 рік.) = 98119,50 грн. Даний факт підтверджується відповіддю Торецького ОУ ПФУ від 07.09.2018 року та тим, що за життя померлий звертався до Донецького окружного адміністративного суду із позовом щодо зобов`язання виплатити йому пенсію.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі № 200/1143/19-а зобов`язано Торецьке ОУ ПФУ поновити ОСОБА_3 пенсію з 01 березня 2016 року. Дане рішення суду за життя ОСОБА_3 виконане не було. Дана нарахована сума не була включена у довідку, яку Відповідач надав на запит нотаріуса від посилаючись на власний перегляд суми спадщини в межах трирічного строку. Після чого Позивач звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою та надала свідоцтво про право на спадщину за законом на отримання належної померлому дідусю пенсії в сумі 176615,27 грн., яка була відображена у свідоцтві про право на спадщину.

Позивачу знову був виплачений менший розмір, а саме виплачена недоотримана пенсія у розмірі 159737,27 грн., в межах трирічного строку в межах трирічного строку, встановленого ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У виплаті суми 16878,00 грн. Позивачу було відмовлено в зв`язку з тим, що нараховані суми недоотриманої пенсіонером з власної вини пенсії, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до звернення за отриманням пенсії. Тому вважає, що сума пенсії, яку не отримав померлий за життя, складає 98119,50 грн. (за період з 01.03.2016 року по 04.06.2017 рік) + 16878,00 грн. (недоплачена сума по свідоцтву про право на спадщину) складає 114997,50 грн.

Просила суд стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію розмірі 114 997,50 грн., яка залишилася після смерті діда ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково: стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 набуту в порядку спадкування за законом недоотриману пенсію ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 71 089,69 грн. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в дохід держави судовий збір у розмірі 613,60 грн. В задоволенні іншої частин позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що загальна сума невиплаченої пенсії померлого ОСОБА_3 складає 230 826,96 грн., яка увійшла до складу спадщини після його смерті, та дана спадщина оформлена відповідно до законодавства України, позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину на суму 176615,27 грн., яку відповідач зменшив з урахуванням ст. 46 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ОСОБА_1 виплачено лише 159 737,27 грн. успадкованої пенсії, тому ОСОБА_1 повинні буди виплачені відповідачем недотримана пенсія ОСОБА_3 у розмірі 71 089,69 грн., (230 826,96 грн. нарахована пенсія з 01.03.2016 по 30.06.2019 159 737,27 грн. сплачена відповідачем пенсія) як майно, яке увійшло до складу спадщини.

Враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, суд першої інстанції, з урахуванням виплати позивачу 159 737,27 грн спадкової пенсії, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 71 089,69 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області посилається на порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що спадкування є формою правонаступництва, що реалізується спадкоємцем у межах обсягу спадкової маси та не включає в себе процесуальні права та обов`язки спадкодавця, які ним не реалізовані за життя. В даному випадку зміст позовних вимог фактично зводиться до включення до складу спадщини того майна, якого не існує та право на яке спадкодавець за час життя не набув. Оскільки, за життя пенсіонер не був позбавлений права на отримання пенсії, прострочення сталося з його вини, що є підставою для обмеження суми отримання пенсії в межах трирічного терміну.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від позивача у справі відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Представник головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд ухвалив, розглядати справу у відсутність сторін, які не з`явились, оскільки відповідно до положень частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 08 листопада 2019 року Бахмутським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 22 червня 2020 року державним нотаріусом Першої Горлівської державної нотаріальної контори Фоменко О.М., на підставі заповіту, посвідченого Циганенко В.В., державним нотаріусом Третьої горлівської державної нотаріальної контори 05 лютого 1999 року, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_3 є його онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії за період з 04.06.2017 року по 30.08.2019 року, яка зберігається у Торецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та належить померлому на підставі довідки №0582-05-08/484 від 09.06.2020 року, виданої цим же управлінням Пенсійного фонду України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.03.2019 року позов ОСОБА_3 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_3 , зобов`язано Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії ОСОБА_3 з 01 березня 2016 року.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задоволенню не підлягає.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частин 1, 3 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 статті 46 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванн я», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Оскільки, в судовому засіданні встановлено, що загальна сума невиплаченої пенсії померлого ОСОБА_3 складає 230 826,96 грн., яка увійшла до складу спадщини після його смерті, та дана спадщина оформлена відповідно до законодавства України, позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину на суму 176615,27 грн., яку відповідач зменшив з урахуванням ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ОСОБА_1 виплачено лише 159 737,27 грн. успадкованої пенсії, тому ОСОБА_1 повинні бути виплачені відповідачем недотримана пенсія ОСОБА_3 у розмірі 71 089,69 грн., (230 826,96 грн. нарахована пенсія з 01.03.2016 року по 30.06.2019 рік 159 737,27 грн. сплачена відповідачем пенсія) як майно, яке увійшло до складу спадщини. Враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, суд першої інстанції, з урахуванням виплати позивачу 159 737,27 грн. спадкової пенсії, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 71 089,69 грн.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним та ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язків, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язків особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України повинні враховуватись при застосуванні відповідних норм права.

Отже, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із недоотриманої пенсії за період з 04.06.2017 року по 30.08.2019 рік, яка станом на 05.06.2020 року становить 176 615,27 грн., що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим державним нотаріусом.

ОСОБА_1 є спадкоємцем усього майна за заповітом після смерті діда ОСОБА_3 , та у передбачений статтею 1270 ЦК України строк, прийняла спадщину і отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Крім того, судом першої інстанції в судовому засіданні вірно встановлено, що загальна сума невиплаченої пенсії померлого ОСОБА_3 складає 230 826,96 грн., яка увійшла до складу спадщини після його смерті, та дана спадщина оформлена відповідно до законодавства України, позивачем отримано свідоцтво про право на спадщину на суму 176 615,27 грн., яку відповідач зменшив з урахуванням ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ОСОБА_1 виплачено лише 159 737,27 грн. успадкованої пенсії.

Отже, враховуючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача недоотриманої пенсії, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 71 089,69 грн.

При цьому, визначаючи розмір недоотриманої пенсії після смерті діда позивачки, судом першої інстанції вірно врахував, що ОСОБА_1 відповідачем виплачено лише 159 737,27 грн. недоотриманої пенсії ОСОБА_3 із загального розміру нарахованої пенсії за період з 01.03.2016 року по 30.06.2019 рік у сумі 230 826,96 грн., а тому доводи апеляційної скарги пенсійного фонду в цій частині є безпідставними.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, які мають значення для її вирішення, оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи вказані норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування за законом.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із статтею 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для скасування судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 14 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді: О.В. Агєєв

І.В. Кішкіна