Справа № 189/1924/23
РІШЕННЯ

іменем України

12.09.2023 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 посилаючись на те, що 15.03.2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №010/0133/82/0022814, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти з лімітом кредитування в розмірі 8 000,00 гривень строком на 24 місяці по 15 березня 2013 року включно (може змінюватись в порядку, передбаченому Договором). Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 36,9 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором. Відповідно до умов п. 2.1. Кредитного договору, Кредитор відкриває на ім`я Позичальника картковий рахунок, зазначений в п. 1.1. Договору, випускає та надає Позичальнику та/або його довіреній особі платіжну/і картку/и (згідно Заяви), а також забезпечує розрахунки за операціями з Картками відповідно до Правил ведення поточних карткових рахунків фізичних осіб та користування платіжними картками, які затверджуються Кредитором, Тарифного плану, Тарифів Кредитора, та вимог чинного законодавства України. Банк виконав свої зобов`язання, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. 03.06.2013 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору, якою змінено розмір поточного ліміту до 39397,75 гривень, збільшено строк користування кредитом до 03.06.2020 року. Процентну ставку встановлено у розмірі 36 % річних. Крім того, встановлено Максимальний розмір кредиту за Договором - 200 000,00 гривень (п.10.1 Додаткової угоди). Також, пунктом 1.5 даної Додаткової угоди визначено Картковий рахунок, до якого встановлюються кредитні ліміти . В п. 17.6. Додаткової угоди, сторони домовились, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням Кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 70 (сімдесят) років. Також, Додатковою угодою визначено умови користування недозволеним овердрафтом (стаття 5 Додаткової угоди). Отже, з укладенням Кредитного договору та Додаткової угоди у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за користування кредитними коштами у строки та в розмірах чітко встановлених умовами договору. 10.11.2017 року відповідач звернувся до позивача і підписав Заяву про акцепт Публічної пропозиції/Угоду № РDV2-2209853. Відповідно до цієї угоди відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами. Отже, з укладенням Кредитного Договору, Додаткової угоди, Угоди про акцепт Публічної пропозиції, у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки з Кредитним договором у строки та в розмірах, чітко встановлених умовами Заяви та Правил. Проте, Позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснює щомісячне погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим, станом на 24.03.2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить 79971,02 грн., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 73945,00 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 6026,02 грн., в тому числі простроченої заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску в розмірі 14461,57 грн. В зв`язку з чим, АТ «Райффайзен Банк» просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк» заборгованість за Кредитним договором №010/0133/82/0022814 від 15.03.2011 року в сумі 79971 грн. 02 коп., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 73945,02 грн.; заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 6026,02 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Ухвалою суду від 06.06.2023 року розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, представник відповідача ОСОБА_2 на електронну адресу суду надіслав клопотання про перенесення розгляду справи в зв`язку з його відрядженням та неможливістю прибути в судове засідання.

Однак, згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Так, з моменту відкриття провадження по справі, а саме з 06.06.2023 року і до цього часу жодного судового засідання проведено не було, оскільки судом неодноразово відкладались судові засідання за проханням відповідача та його представника, а саме: 19.06.2023 року від ОСОБА_1 надійшла заява про перенесення розгляду справи, в зв`язку з необхідністю отримання правової допомоги; 29.06.2023 року розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 в зв`язку з його перебуванням у відрядженні; 17.07.2023 року на електронну адресу суду знову надійшло клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи в зв`язку з неможливістю бути присутнім на засіданні через відрядження до іншої області; 14.08.2023 року розгляд справи повторно було перенесено за заявою ОСОБА_1 за сімейними обставинами; 29.08.2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи в зв`язку з проходженням медичної комісії.

Тобто розгляд справи за клопотаннями відповідача та його представника було відкладено вже 5 разів, однак, жодного разу до суду не було надано підтверджуючих документів щодо неможливості прибути в судове засідання (перебування у відрядженні відповідача та його представника, проходження медичної комісії).

Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, і на що також Верховний Суд України звертав увагу у своїй постанові від 07.10.2015 року по справі №6-1367цс15.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка сторін та компетентних органів, а також важливість предмета позову для сторін у справі.

Суд виходить з того, що розумний строк - це найкоротший строк розгляду і вирішення справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів особи, яка звернулася за таким захистом.

Однак, в даному випадку, зловживання правами та неналежна процесуальна поведінка сторони відповідача, призвела до порушення строків розгляду справи.

Відповідачу було надано достатній строк для реалізації своїх процесуальних прав щодо подання відзиву, доказів та своїх пояснень по суті справи. При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідач не надав жодних доказів на підтвердження поважності причин його неявки до суду.

Суд зазначає, що відкладення розгляду справи не може бути безстроковим та тривати понад строки, встановлені законом для розгляду цивільної справи. Так само, розгляд справи не повинен тривати понад розумні строки. А тому, суд розцінює таку процесуальну поведінку відповідача, як зловживання своїми процесуальними правами, спрямованими на затягування розгляду справи та вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено, що 15.03.2011 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір №010/0133/82/0022814, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти з лімітом кредитування в розмірі 8000,00 гривень строком на 24 місяці по 15 березня 2013 року включно (може змінюватись в порядку, передбаченому Договором). Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 36,9 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором (а.с.11-13, 16 зворотній бік).

Відповідно до умов п. 2.1. Кредитного договору, Кредитор відкриває на ім`я Позичальника картковий рахунок, зазначений в п. 1.1. Договору, випускає та надає Позичальнику та/або його довіреній особі платіжну/і картку/и (згідно Заяви), а також забезпечує розрахунки за операціями з Картками відповідно до Правил ведення поточних карткових рахунків фізичних осіб та користування платіжними картками, які затверджуються Кредитором, Тарифного плану, Тарифів Кредитора, та вимог чинного законодавства України (а.с.13-16).

Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором, що також підтверджується випискою по рахунку позичальника, відкритого в рамках Кредитного договору (а.с.19-28), що відповідає вимогам та підтверджує факт передачі кредитних коштів Позичальнику та заборгованість за Кредитним договором.

Дана позиція викладена у Постанові від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду та у Постанові від 30.08.2019 року у справі №353/614/15 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду.

Згідно умов п. 3.1. Кредитного договору, розмір процентної ставки за користування кредитом складає 36,9% річних.

Згідно умов Договору (п.8.2), Кредит надається шляхом зарахування грошових коштів на КР з подальшим перерахуванням цих грошових коштів для здійснення платіжних операцій з КР Клієнта, ініційованих з використанням ПК.

Проценти нараховуються Кредитором щомісяця за 4 робочі дні до кінця місяця, але не раніше 25 числа кожного місяця. Проценти нараховуються на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій, для яких діє пільговий період, за фактичний строк користування кредитом з урахуванням фактичної кількості календарних днів у місяці та році (метод факт/факт) (п. 3.2 Договору).

Позичальник зобов`язаний до 20 числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою (з дати укладання цього договору) датою розрахунку процентних платежів, зарахувати на Рахунок щомісячний обов`язковий внесок в сумі, не менше 5 відсотків від залишку заборгованості за кредитом, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідним тарифним планом, або суми залишку заборгованості, якщо вона менше за зазначену фіксовану суму. Позичальник зобов`язаний здійснити остаточне погашення кредиту та процентів за користування ним не пізніше дати закінчення строку дії ліміту кредитування (п. 3.3 Кредитного договору).

Інші умови користування кредитом погоджені сторонами в п. 3 Кредитного договору.

Сторони домовились, що Кредитор має право подовжити строк дії ліміту кредитування, встановленого в п. 1.4 Договору на строк, зазначений в п. 1.6 Договору, за умови, що в останній робочий день строку дії ліміту кредитування будуть дотримані умови, визначені п. 2.7 Договору.

Відповідно до п.4.1 Кредитного договору, Позичальник засвідчив та гарантував, що він має необхідний обсяг дієздатності та правоздатності для укладення та виконання цього Договору; на момент укладання цього Договору він володіє достатнім рівнем платоспроможності, необхідним для вчасного виконання зобов`язань за цим Договором; не існує ніякого відомого Позичальнику судового провадження або розслідування/перевірки з боку державних чи інших органів, які можуть суттєво негативно вплинути на фінансовий стан або діяльність Позичальника, обсяг його правоздатності або дієздатності та про які Кредитор не був попереджений до укладання цього Договору; на момент укладання Договору не існує жодної з обставин дефолту, зазначених в розділі 7 цього Договору; умови цього Договору для Позичальника зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими.

Пунктом 4.4. Договору визначено, що будь-яке порушення Позичальником умов цього Договору, повинно розглядатись як істотне порушення Договору, яке надає право Кредитору в порядку, передбаченому цим Договором та/або діючим законодавством України, незалежно від встановлених Договором строків виконання зобов`язань, вимагати від Позичальника повернення Кредиту та інших передбачених Договором платежів.

03.06.2013 року між Банком та Позичальником було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору (далі «Додаткова угода»), якою змінено розмір поточного ліміту до 39397,75 гривень, збільшено строк користування кредитом до 03.06.2020 року. Процентну ставку встановлено у розмірі 36 % річних. Крім того, встановлено Максимальний розмір кредиту за Договором - 200 000,00 гривень (п.10.1 Додаткової угоди). Також, пунктом 1.5 даної Додаткової угоди визначено Картковий рахунок, до якого встановлюються кредитні ліміти . Також, в п. 17.6. Додаткової угоди, сторони домовились, що до всіх правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням Кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 70 (сімдесят) років. Також, Додатковою угодою визначено умови користування недозволеним овердрафтом (стаття 5 Додаткової угоди) (а.с.29-32).

Отже, з укладенням Кредитного договору та Додаткової угоди у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за користування кредитними коштами у строки та в розмірах чітко встановлених умовами договору.

10.11.2017 року ОСОБА_1 звернувся до позивача і підписав Заяву про акцепт Публічної пропозиції/Угоду №РDV2-2209853, відповідно до якої відповідач прийняв/акцептував публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.aval.ua, висловив повну та безумовну згоду з її умовами (а.с.35-36).

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця.

Крім того, відповідно до п. 7. Заяви, Позичальник підтвердив, що він ознайомлений з чинною редакцією Правил. Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою поширюються положення Договору, Правил, в тому числі Розділів 2, 6 Правил. Клієнт зобов`язується дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування Карткових рахунків, а також надання Банком Кредитів. Підписанням цієї Заяви Клієнт підтверджує, що до відносин Сторін за цією Заявою застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділів 2, 6 Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом.

Відповідно до п. 1.2. Розділу І Правил, Правила застосовуються до відносин Сторін з дати прийняття (акцепту) Клієнтом Публічної пропозиції шляхом підписання Клієнтом Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Правила набувають сили у відносинах Сторін за Договором банківського обслуговування з дати набуття ними чинності. Чинна редакція Правил офіційно оприлюднюється на сайті Банку та розміщується у відділеннях Банку.

Отже, з укладенням Кредитного Договору, Додаткової угоди, Угоди про акцепт Публічної пропозиції, у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки з Кредитним договором у строки та в розмірах, чітко встановлених умовами Заяви та Правил. Проте, Позичальник не виконує взяті на себе договірні зобов`язання: не здійснює щомісячне погашення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим, станом на 24.03.2023 року заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить 79971,02 грн., яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 73945,00 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 6026,02 грн., в тому числі простроченої заборгованості з обов`язкового щомісячного внеску в розмірі 14461,57 грн. (а.с.6-10).

27.03.2023 року Банком було направлено Позичальнику Вимогу про дострокове виконання грошових зобов`язань за Кредитним договором, надавши можливість Позичальнику добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором, однак у визначені Кредитором строки вимога не виконана, заборгованість повернуто так і не було (а.с.38-45).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правилами ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Положеннями ст. 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 1 ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Правилами ст. 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На час розгляду справи судом відповідачем не надано альтернативного розрахунку заборгованості за кредитним договором, а також даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.

Отже, позивачем доведений факт наявності у ОСОБА_1 перед АТ «Райффайзен Банк» заборгованості за кредитним договором №010/0133/82/0022814 від 15.03.2011 року в сумі 79971 грн. 02 коп., який підтверджується матеріалами справи, а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів.

А тому, ураховуючи зазначене вище, суд доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідача на користь АТ Райффайзен Банк підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2684,00 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 526, 527, 530, 536, 598, 599, 610, 611, 625, 626, 628, 629, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст.274, 279, 265-269, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (код за ) заборгованість за Кредитним договором № 010/0133/82/0022814 від 15.03.2011 року в сумі 79971 грн. 02 коп. (сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят одна гривня дві копійки), яка складається з: заборгованості за дозволеним овердрафтом у розмірі 73945,02 грн., заборгованості за недозволеним овердрафтом у розмірі 6026,02 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (код за ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок);

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Степанова

12.09.2023