КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 754/561/23 Головуючий у 1 інстанції: Сенюта В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

секретар Ткаченко В.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Петренко Олена Анатоліївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Петренко О.А., про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його рідний дядько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по лінії матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про смерть дядька ОСОБА_3 він дізнався лише 10.12.2022 року від сестри ОСОБА_5 21.12.2022 року він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петренко О.А. За результатом звернення йому було повідомлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 видано два свідоцтва про право власності на спадщину за законом. Він звернувся до правоохоронних органів із заявою щодо приховування факту смерті спадкодавця від інших родичів. На підтвердження поважності пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилався на поганий стан здоров`я, інвалідність ІІ групи, а також постійну хворобу дружини - ОСОБА_7 . Також зазначив, що з 24.02.2022 року Україна стала об`єктом військової агресії з боку РФ, погіршено поштовий зв`язок, транспортне сполучення. ОСОБА_1 просив визнати поважними причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини та визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неналежну оцінку його доводам і наданим доказам щодо переховування від нього відповідачем інформації про смерть спадкодавця ОСОБА_6 з метою заволодіння спадковим майном, стану його здоров`я та здоров`я його дружини, запровадження на всій території України воєнного стану, здійснення військових дій, внаслідок чого було порушене транспортне сполучення між м.Кременчуком, в якому він проживав, і м. Києвом. Суд дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В апеляційній інстанції ОСОБА_2 та його представник підтримали апеляційну скаргу та просять її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Києва Петренко О.А. не з`явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у її відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 31.01.2022 року (а.с.98).

Після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про прийняття спадщини звернувся його племінник - відповідач ОСОБА_2 . На підставі заяви приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.А. заведена спадкова справа № 64/2022.

06.12.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.А. ОСОБА_2 видано два свідоцтва про право на спадщину за законом, які зареєстровані в реєстрі № 339, 340.

Після закінчення строку прийняття спадщини з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 звернувся також позивач ОСОБА_1 , який є племінником померлого (а.с. 11, 105).

21.12.2022 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Петренко О.А. винесла постанову про відмову у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки він не подано вчасно заяву про прийняття спадщини та не надав докази про постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за однією адресою.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1223 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1272 ЦК України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частинами 2, 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини можуть бути визнані причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Особливості спадкування під час воєнного стану, на сьогодні, регулюється постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» від 28.02.2022 року № 164. Окрім того, Наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» від 11.03.2022 року № 1118/5, що набрав чинності 19.03.2022 року, були внесені зміни в Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Указом Президента України від 24.02.2023 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Частиною 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.2023 року №480 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо діяльності нотаріусів та функціонування єдиних та державних реєстрів, держателем яких є Міністерство юстиції, в умовах воєнного стану» установлено, що на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 посилався на те, що не знав про смерть свого дядька, має поганий стан свого здоров`я, здійснення постійного догляду за дружиною, а також неналежне транспортне сполучення у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану.

Проте необізнаність позивача ОСОБА_1 про смерть дядька ОСОБА_3 не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Суд обґрунтовано відхилив посилання позивача ОСОБА_1 на поганий стан здоров`я його та дружини, неналежне транспортне сполучення між містами у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні.

На підтвердження поганого стану здоров`я, позивач надав довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0070625, якою йому встановлена ІІ група інвалідності з 23.09.2019 року та протипоказано важка фізична праця, а також копію посвідчення постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. ОСОБА_1 зазначав, що здійснює догляд за дружиною ОСОБА_7 . Проте надані позивачем докази не підтверджують неможливість у встановлений Законом строк подати заяву про прийняття спадщини особисто або засобами поштового зв`язку.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні, позивач в судовому засіданні вказав, що до 28.02.2023 року він працював водієм, а у догляді за дружиною йому допомагає донька.

Крім того, доводи позивача про поганий стан здоров`я його та дружини не можуть вважатися поважними для поновлення строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки, як зазначив позивач, він не був обізнаний про смерть спадкодавця.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 заявив про відшкодування відповідачеві понесених в суді апеляційної інстанції витрат на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна правнича допомога є складовою судових витрат.

Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, правнича допомога ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції надавалася адвокатом Губиною А.Ю., яка подала відзив на апеляційну скаргу.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник ОСОБА_2 надав договір на правничу допомогу №14 від 14 серпня 2023 року, укладений із адвокатом Губиною А.Ю., згідно з яким визначено вартість послуг адвоката в розмірі 5000,00 грн., акт виконаних робіт за договором від 04 вересня 2023 року, згідно з яким вартість послуг адвоката по вивченні змісту апеляційної скарги, підготовці та подання відзиву на апеляційну скаргу склала 5000,00 грн., та квитанцію про сплату ОСОБА_2 на користь адвоката Губини А.Ю. коштів за договором на правничу допомогу №14 від 14 серпня 2023 року в сумі 5000,00 грн.

ОСОБА_1 клопотання про зменшення заявленого розміру витрат на правничу допомогу не подавав. Відтак, в порядку розподілу судових витрат з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, в розмірі 5000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, понесені у суді апеляційної інстанції, в розмірі 5000,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.