ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7826/23 Справа № 173/1671/23 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Суддя у 2-й інстанції - Новікова Г. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Демченко В.І. на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що вони із відповідачем з 2010 року перебували у шлюбі, який було розірвано у серпні 2020 року. Під час шлюбу подружжям було набуте спільне майно, засновано юридичну особу та взято кредит на потреби сім`ї.

Просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію за вартості транспортного засобу, вартості внеску до статутного капіталу, вартості собаки, а також визнати суму боргу за кредитним договором спільним зобов`язанням колишнього подружжя та стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію частини суми боргу за цим договором, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та повернути позов із доданими до нього матеріалами до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області. Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зазначає, що відповідач зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту та витягом з реєстру Верхньодніпровської територіальної громади, а тому суд безпідставно передав справу на розгляд Святошинського районного суду м. Києва.

Від представника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, як законну та обґрунтовану. Зазначала, що суддею в повній мірі з`ясовані всі обставини справи, зокрема щодо місця реєстрації відповідача шляхом запиту до Демографічного реєстру.

Представником відповідача надано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому підтримали позицію, викладену в апеляційній скарзі, а також наголошували, що відповідно до положень ст. 31 ЦПК України використання суддею даних з Єдиного державного демографічного реєстру є правом, а не обов`язком.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.2 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на ухвали суду про передачу справи на розгляд до іншого суду розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що по даній справі оскаржується ухвала суду про передачу справи на розгляд до іншого суду, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги відповідно до статті 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Передаючи справу на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва, суд першої інстанції керуючись п.1 ч.1 ст. 27 ЦПК України та п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, виходив із того, що позивачем не заявлялись вимоги щодо поділу нерухомого майна, яке знаходиться на території Верхньодніпровської територіальної громади, а відповідач значиться зареєстрованим у Святошинському районі м. Києва.

Проте такий висновок суперечить матеріалам справи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

У цивільно-процесуальному законодавстві України визначення «належного суду» врегульоване інститутом підсудності та передбачене Розділом 3 Глави 2 Цивільно-процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд до іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частиною 2 ст. 27 ЦПК України встановлено загальне правило про підсудність справ за місцезнаходженням відповідача та визначено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У частині 1статті 30 ЦПК України передбачено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Звертаючись до суду ОСОБА_2 просила поділити спільне майно подружжя, стягнувши з ОСОБА_1 компенсацію за його вартості, а саме транспортного засобу, статутного капіталу, собаки та кредитного договору. Таким чином суд першої інстанції дійшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для застосування виключної підсудності, однак прийшов до помилкового висновку про реєстрацію місця проживання відповідача у Святошинському районі м. Києва.

Зокрема з наданих копій паспорту ОСОБА_1 та Витягу з реєстру територіальних громад вбачається, що місцем проживання відповідача з 31.08.2020 року є АДРЕСА_1 (а.с.112-113, 115)

Враховуючи наведені обставини, підстави та предмет позову, а також норми процесуального права, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передачу справи на розгляд до Святошинського районного суду м. Києва, оскільки місцем реєстрації ОСОБА_1 є Верхньодніпровськатериторіальна громада.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване судове рішення не відповідає нормам процесуального права, то апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Як роз`яснено у пункті 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу, передбачену у пункті 2 частини першої статті 324 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.

Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то питання відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає вирішенню по завершенню розгляду справи по суті.

Відповідно до частини 1 статті 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження після її перегляду в апеляційному порядку не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Демченко В. І. задовольнити.

Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: