Справа № 386/193/17
Провадження № 4-с/386/2/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді Гут Ю. О.

за участю секретаря судового засідання Корніцької Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 ,на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 ,яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду із скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області, шляхом направлення 04.04.2023 позовної заяви поштою, яка надійшла до суду 11.04.2023.

Скаргу обґрунтовує тим, що на виконанні у ВДВС у м. Умані Уманського району Черкаської області ЦМУМЮ (м. Києва) перебуває виконавче провадження №53509238 по виконанню листа №386/193/17 від 23.02.2017, виданий Голованівським районним судом Кіровоградської області щодо стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 . ОСОБА_2 щомісячно сплачував аліменти на утримання дитини шляхом відрахування із заробітної плати так і в подальшому на карту стягувача та дитини. Стягувачка ОСОБА_3 особисто відкрила рахунок на ім`я сина ОСОБА_4 та повідомила скаржника в sms переписці, що він має перераховувати аліменти на картку № НОМЕР_1 . На час перебування виконавчого листа на виконанні до даного часу ОСОБА_5 належним чином сплачував кошти на картку, номер якої вказала стягувачка . Також, кошти в рахунок сплати аліментів за скаржника перераховувала з власної картки і його дружина ОСОБА_6 . Майже в кожній квитанції зазначено призначення платежу «сплата аліментів за певний період». Жодних претензій з боку стягувача до боржника не надходило, в тому числі боржнику не надходили будь-які повідомлення від державного виконавця про наявність у нього заборгованості зі сплати аліментів. На початку березня 2023 ОСОБА_7 в додатку «Дія» надійшло повідомлення про наявність заборгованості зі сплати аліментів, яка досягла занадто великих сум. Оскільки він перебуває на військовій службі в ЗСУ, його дружина почала з`ясовувати причину такої заборгованості. 09.03.2023 було надано розрахунок заборгованості по аліментах за період з серпня 2019 по лютий 2023 року , з якого вбачається , що державним виконавцем не враховано жодного платежу по аліментах , заборгованість становить 189 898 грн.73 коп. , яка враховує заборгованість за період з 01.02.2018 по липень 2019 рок. Представником боржника було подано заяву про перерахунок розміру заборгованості по аліментах з доданими квитанціями на загальну суму 66236 грн. 02 коп. 28.03.2023 на адресу боржника надійшов лист головного державного виконавця про відмову у перерахунку розміру заборгованості по аліментах від 24.03.2023, яка мотивована тим, що будь-яких підтверджень від стягувача щодо отримання даних коштів на адресу відділу не надходило, кошти , що були сплачені по квитанціях рахуються як додаткові витрати на дитину.

У зв`язку з чим представник скаржника просить визнати неправомірними дії відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у перерахунку розміру заборгованості по аліментам від 24.03.2023 у виконавчому провадженні №53509238 щодо виконання виконавчого листа №386/193/17, виданого 23.02.2017 Голованівським районним судом Кіровоградської області. Зобов`язати головного державного виконавця державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кокот Наталію Вікторівну здійснити перерахунок розміру заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №53509238 щодо виконання виконавчого листа №386/193/17, виданого 23.02.2017 Голованівським районним судом Кіровоградської області з урахуванням поданих квитанцій про сплату аліментів.

Ухвалою суду від 12.04.2023 скаргу залишено без руху.

24.04.2023 постановлено ухвалу суду про прийняття скарги до розгляду та призначено до судового розгляду.

10.05.2023 до суду на електронну адресу суду з відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на скаргу, який також надійшов поштою 16.05.2023, однак в порушення ст. 62, ст.178 ЦПК України, до відзиву , підписаної начальником відділу Олександром Гудзовським , не додано документ, що підтверджує повноваження представника ДВС, тому відзив не прийнято судом до уваги.

В судове засідання представник скаржника та скаржник не з`явились, представник заявника 05.09.2023 надіслала до суду заяву про розгляд скарги у їх відсутність, зазначила , що скаргу підтримує, та наполягає на її задоволенні. Під час вирішення рішення просить врахувати те, що в дійсності стягувачкою було подано заяву про сплату вказаних платежів, але державний виконавець не вказав їх у розрахунку за кожен спірний місяць, а лише відмінусував суму від загального розміру заборгованості, що впливає на застосування штрафних санкцій (період відсутності сплати аліментів) , тобто державний виконавець всупереч поданій заяві не зазначив у розрахунку, що аліменти було сплачено у конкретний місяць та в конкретній сумі , про що свідчать і подані копії квитанцій про сплату аліментів, в цьому і вбачається незаконність дій державного виконавця.

В судове засідання представник ДВС та головний державний виконавець ДВС не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом направлення судових повісток на офіційну електронну адресу ДВС , заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи у їх відсутність до суду не надавали.

Стягувач ОСОБА_3 18.07.2023 надіслала до суду заяву про розгляд скарги в її відсутність, зазначила, що скаргу не підтримує та просить відмовити у її задоволенні .

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

За наведених обставин суд визнав за можливе провести судовий розгляд заяви у відсутність сторін.

Суд, дослідивши скаргу та додані докази, матеріали цивільної справи , вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 22.02.2017 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно аліменти в розмірі частини з усіх видів його заробітку (доходу) , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

23.02.2017 ОСОБА_3 за її заявою видано виконавчий лист для примусового виконання.

03.03.2017 головним ДВ Уманського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №53509238 .

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №8226-6 від 09.03.2023 вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів із серпня 2019 року по 31.07.07.2019 складає 29 658, 25 грн. Боржником 02.03.2023 було надано квитанції про сплату аліментів на загальну суму 6964,02 грн. Станом на 28.02.2023 заборгованість із сплати аліментів складає 189 898,73 грн ( 167 204,50+29658,25=196862,75-6964,02).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №15341-6 від 19.04.2023 вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів із серпня 2019 року по 31.07.07.2019 складає 29 658, 25 грн. Боржником 02.03.2023 було надано квитанції про сплату аліментів на загальну суму 6964,02 грн. 27.03.2023 стягувачем надійшла заява про сплату боржником аліментів на загальну суму 45900 грн. Станом на 31.03.2023 заборгованість із сплати аліментів складає 104 897,25 грн ( 187 495,99+29658,25=217154,24-5104,02-45900-61252,98).

Представником скаржника до скарги додано скриншот з вайбер переписки скаржника з стягувачем, в якому стягувач надала скаржнику фото картки на який потрібно було скинути кошти за аліменти стягувачу при цьому повідомила, що картка дитини ОСОБА_4 .

В якості обґрунтування мотивів своєї скарги ОСОБА_2 приєднані до матеріалів справи квитанції із зазначенням періоду оплати за аліменти та виписки з його банківського рахунку про перерахування коштів на картку дитини ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В свою чергу стаття 179 Сімейного кодексу України визначає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи у неповнолітнього ОСОБА_8 є свою карта, відкритий банківський рахунок, куди ОСОБА_2 здійснював перерахування, що не суперечить вимогам чинного законодавства.

Пунктом 12 розділу Х Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5 встановлено, що виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів за виконавчими листами за минулий час провадиться в межах трирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання (п. 15 Інструкції).

Також, слід звернути увагу, що статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» на сторони покладено обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, тобто у випадку сплати аліментів обов`язок повідомити виконавця покладається не лише на боржника, а й на стягувача.

Підставою для відмови у прийнятті в рахунок сплати аліментів копій квитанції стало те, що в матеріалах виконавчого провадження будь-які заяви з приводу того, що аліменти потрібно перераховувати на рахунок ОСОБА_9 відсутні та будь-які офіційні підтвердження щодо отримання коштів по доданих квитанціях від стягувача на адресу відділу не надходили, кошти , що були сплачені до доданих квитанціях рахуються , як додаткові витрати на утримання дитини.

Проте, суд не може погодитись з викладеними державними виконавцем у наведених вище листах ствердженнях, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи Державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Як зазначено в Ухвалі ВСУ від 11.03.2019 року справа № 2-1614/08, провадження № 61-3466ск19, згідно з частини третьої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем в порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до частини четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику, зокрема, за заявою сторін виконавчого провадження.

Відповідно до статті 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

ОСОБА_2 періодично сплачував аліменти, на підтвердження чого надано копії квитанцій, проте державним виконавцем ці кошти у розрахунок заборгованості не включені, розрахунок заборгованості по сплаті аліментів здійснено з порученням чинного законодавства , тому дії державного виконавця є протиправними, а заборгованість зі сплати аліментів ним визначена неправильно.

Крім того, доказів щодо того, що ці кошти сплачувались на виконання інших, ніж аліментних, зобов`язань, стягувач не надала, а державний виконавець не встановив.

Представник скаржника зазначає, що державним виконавцем в супереч поданій заяві неправильно розраховано суму боргу, оскільки квитанції надані для перерахунку боргу були відмінусовані в сукупності від загальної суми боргу , а не враховані за кожен місяць, в який була здійснена сплата за аліменти, що вливає на застосування штрафних санкцій за період заборгованості , а тому на думку представника скаржника сума заборгованості підлягає перерахунку з врахуванням квитанцій за кожен місять в який було здійснено сплату аліментів.

За умовами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, на основі повно та всебічно досліджених доказів, з урахуванням вимог чинного законодавства, та застосування його до фактичних обставин справи, прийнявши до уваги підтвердження в судовому засіданні отримувачів грошових коштів, виявлення власників карток, куди здійснювалось перерахування із банківських рахунків ОСОБА_2 та його дружини , з проведенням деяких платежів з коментарем до платежу аліменти та наявністю виписки з рахунку скаржника, де конкретно зазначено про призначення платежу, що взято до уваги державним виконавцем не було, з урахуванням того стягувач не надала доказів, що кошти, перераховані на її карту чи на карту дитини сплачувались на виконання інших, ніж аліментних, зобов`язань, а державний виконавець також цього не встановив, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільно та правильно задовольнити скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 451, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 ,на дії державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії відділу державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо відмови у перерахунку розміру заборгованості по аліментам від 24.03.2023 у виконавчому провадженні №53509238 щодо виконання виконавчого листа №386/193/17, виданого 23.02.2017 Голованівським районним судом Кіровоградської області .

Зобов`язати головного державного виконавця державної виконавчої служби у м. Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Кокот Наталію Вікторівну здійснити перерахунок розміру заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №53509238 щодо виконання виконавчого листа №386/193/17, виданого 23.02.2017 Голованівським районним судом Кіровоградської області з урахуванням поданих квитанцій про сплату аліментів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 11.09.2023.

Суддя: Гут Ю. О.