Справа №295/9822/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Перекупка І.Г., розглянувши матеріали заяви Приватного підприємства «ВЖРЕП-8» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «ВЖРЕП-8» звернулося до суду з заявою, в якій заявлена вимога про стягнення з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «ВЖРЕП-8» заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком за період з 01.09.2021 по 25.07.2023 в сумі 10059,12 грн та судовий збір в сумі 268,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 431 ЦПК України, судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Стаття 4 ЗУ «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа.

Зокрема, відповідно до п. п. 3 та 4 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження», у виконавчому документі в обов`язковому порядку зазначаються, прізвище, ім`я по батькові боржника, адреса місця проживання, дата народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків.

В порушення вимог ст. 163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу та додані до неї документи не містять відомостей про дату народження чи реєстраційний номер облікової картки платника податків, номер і серію паспорта боржника ОСОБА_1 .

Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Житомирській області від 03.08.2023 року, що надійшло до суду 09.08.2023, боржник ОСОБА_1 зареєстрованою в м. Житомирі не значиться (за даними ВОМІРМП (картотечними даними) 02.04.2005 зареєстрована за місцем проживання по АДРЕСА_1 ).

Згідно відповіді Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради №10-10/5258/2023 від 07.09.2023, яка надійшла до суду 07.09.2023 вказано, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання ОСОБА_1 , 1966 року народження.

Отримати відповідь з Державної податкової служби України, щодо реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_1 не має можливості з причин: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі обов`язково зазначається, зокрема, дата народження боржника, реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки в даному випадку в заяві про видачу судового наказу відсутні дані (дата народження), які дозволяють однозначно ідентифікувати особу боржниці ОСОБА_1 , а дата народження боржниці є обов`язковою вимогою до виконавчих документів, то у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком необхідно відмовити.

Також, суд роз`яснює, що згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи те, що судом відмовлено у видачі судового наказу, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 164 ЦПК України внесена сума судового збору стягувачу не повертається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 166, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У видачі судового наказу за заявою Приватного підприємства «ВЖРЕП-8» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості ОСОБА_1 , відмовити.

Роз`яснити заявнику про можливість повторного звернення до суду з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ Цивільного процесуального кодексу України, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Перекупка