Справа № 308/8295/23
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 вересня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючого судді: Джуги С.Д.,

суддів : Кондора Р.Ю., Кожух О.А.

з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колотуха Олексій Михайлович, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 травня 2023 року про відмову у забезпеченні позову у складі судді Дегтяренко К.С., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив :

19 травня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Колотуха Олексій Михайлович звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення коштів у розмірі 14 500 доларів США.

Одночасно з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно з якою просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , а також на рухоме майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 на праві власності.

В обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що до суду позивачем подано позов про стягнення коштів з ОСОБА_2 .

Підставою для звернення до суду з позовною заявою став факт невиконання зобов`язання ОСОБА_2 за борговою розпискою від 24.06.2022 року, за якою ОСОБА_2 зобов`язувався повернути до 01 травня 2023 року отримані в борг кошти, в сумі 14500 USD(чотирнадцять тисяч доларів США) за курсом НБУ станом на дату передачі коштів становить 508950 грн. 00 коп..

Враховуючи, що відповідач свого обов`язку з поверненням боргу вчасно не виконав, у позивача є всі підстави звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів, а саме з вимогою стягнути з відповідача борг у сумі, що визначена зобов`язанням, зафіксованим в розписці від 24.06.2022 - 14500 USD (чотирнадцять тисяч доларів США).

Оскільки сума, яка підлягає стягненню, є істотною, позивач, вважає, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , а також на рухоме майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_2 на праві власності, є сумісним із заявленим позовними вимогами.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 травня 2023 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Колотуха Олексія Михайловича про забезпечення позову відмовлено.

Не погодившись із даною ухвалою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колотуха О.М., подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки така постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не враховано обставини, які наведені в заяві в обґрунтування забезпечення позову, не надано їм належної правової оцінки та безпідставно відмовлено у поданій заяві.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

В судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлений. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у її відсутності.

Розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що відповідач не виконує свої зобов`язання за договором позики, згідно з яким відповідач зобов`язувався повернути до 01 травня 2023 року отримані в борг кошти, в сумі 14500 USD(чотирнадцять тисяч доларів США), та просив їх стягнути з відповідача.

Згідно зі ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом даних норм, забезпечення позову - це заходи щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов`язаний подавати суду докази.

Згідно з ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову визначаються, виходячи із засад розумності, співмірності та враховуючи конкретні обставини справи.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам».

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюється судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Матеріалами справи доведено, що предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача боргу в розмірі 14 500 доларів США, які відповідач повинен був повернути позивачу в строк до 01 травня 2023 року.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 1 від 08.05.2023 року відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 . Будь - які дані, які б підтверджували, що відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить інше нерухоме та рухоме майно, а також грошові кошти відсутні.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає, що заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищевказане нерухоме майно відповідача. Між сторонами дійсно існує спір, і позивач просить стягнути з відповідача борг у розмірі 14 500 доларів США за зобов`язанням, строк виконання якого настав. Відповідач не вживає жодних заходів щодо виконання свого зобов`язання з повернення боргу і позичену суму не повертає .

За вказаних обставин наявні обґрунтовані припущення, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а застосування забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищевказане нерухоме майно, спроможне забезпечити ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача та слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

Помилковими є висновки суду, які слугували однією з підстав для відмови заявнику у накладенні арешту на нерухоме майно боржника з мотивів, що матеріали справи не містять відомостей стосовно вартості майна, оскільки ЦПК України не вимагає від заявника при подачі ним заяви про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно боржника, вказувати вартість майна.

Крім того, відповідач не позбавлений права звернутися до суду з клопотання про зміну одного виду забезпечення позову іншим, зокрема, просити накласти арешт на майно відповідної вартості, що відповідає ціні позову. Також, оскільки позов подано про стягнення грошової суми, відповідач може, відповідно до ч.ч.4,5 ст. 156 ЦПК України, забезпечити позов за своєю ініціативою шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі заявлених позивачем вимог або надання гарантії банку на певну суму, що є підставою для скасування вжитих судом заходів забезпечення позову.

Вид забезпечення позову, який позивач просить вжити у поданій заяві у вигляді накладення арешту на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 до розгляду справи по суті, є співмірним та достатнім із заявленими позивачем позовними вимогами, відповідає предмету позову і матеріально-правовим інтересам, за захистом яких позивач звернувся до суду. Такий вид забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а тому відсутні підстави для накладення арешту також і на рухоме майно та грошові кошти відповідача.

Суд першої інстанції не врахував вищенаведені фактичні обставини справи та вимоги закону, неправомірно відмовив у поданій заяві.

Відповідно до приписів п.4 ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення поданої заяви в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту квартиру АДРЕСА_2 ,в решті заява не підлягає задоволенню з вищевказаних підстав.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Колотуха Олексій Михайлович,задовольнити частково.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 травня 2023 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Колотуха Олексій Михайлович, про забезпечення позову задовольнити частково.

До набрання законної сили судовим рішенням у справі № 308/8295/23 накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 . В решті заяви відмовити.

Стягувач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ).

Боржник: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ).

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить три роки.

Примірник постанови направити для негайного виконання Ужгородському міському відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (88005, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Заньковецької, 10) та для відома сторонам.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 19 вересня 2023 року.

Головуючий:

Судді: