ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7476/23 Справа № 403/3000/12 Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В.І. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

15 вересня 2023 року м.Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Петешенкової М.Ю., ознайомившись із апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 липня 2023 року про повернення заяви в частині позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи Орган опіки та піклування Чечелівської районної у м. Дніпропетровську ради, державний нотаріус Сьомої дніпровської державної нотаріальної контори Черновська Л. Г., про визнання недійсним заповіту,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 липня 2023 року заяву ОСОБА_1 в частині позову до Держави Україна в особі Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська про відшкодування моральної шкоди повернуто позивачам.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, та одночасно з заявою про звільнення від сплати судового збору, посилаючись на незадовільний майновий стан та відсутність можливості сплатити судовий збір, оскільки є одинокою матір`ю дитини-інваліда та пенсіонеркою.

На підтведження вказаних обставин надає копії: відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 3 кварталу 2022 року по 1 квартал 2023 року, довідку про доходи за період з 01 січня 2023 року по 30 червня 2023 року, посвідчення дитини з інвалідністю серії НОМЕР_1 від 21 жовтня 2011 року, свідоцтва про смерть ОСОБА_4 .

Вивчивши подане клопотання, суд дійшов висновку про те, що у його задоволенні слід відмовити, виходячи з таких підстав.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як встановлено в ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, основним у вирішенні питання про наявність підстав для звільнення від сплати судового збору є встановлення майнового стану сторони, яка заявила відповідне клопотання. Дані обставини встановлюються судом на підставі доказів (наприклад, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), що видається органами Пенсійного фонду України, та/або відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків, що видається органами Державної податкової служби України, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

Вказані скаржником обставини не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, оскільки нею не надано доказів на підтвердження того, що її майновий стан на день звернення з апеляційною скаргою перешкоджав сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку і розмірі.

Апеляційним судом не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що вона є одинокою матір`ю дитини-інваліда, оскільки з матеріалів справи вбачається, що скаржник діє не лише в інтересах свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а й у власних інтересах, а тому відповідно до Закону України «Про судовий збір» не звільнена від сплати судового збору.

Аналогічний висновок викладений в ухвалах Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 199/453/20 (провадження № 61-19735ск21), від 12 серпня 2022 року у справі № 760/21841/21 (провадження № 61-7464ск22), постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 635/3403/19.

Крім того, з наявного посвідчення дитини з інвалідністю серії НОМЕР_1 від 21 жовтня 2011 року, не вбачається група інвалідності повнолітнього ОСОБА_2 , 01 вересня 2003 року, отже вказаний доказ не містить відомостей, які дають підстави для висновку про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_2 , з підстав визначених п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір».

Таким, чином, апеляційна скарга не відповідає вимогам п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України, а саме: до апеляційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 536,80 грн.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду встановлена в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 536,80 грн., який має бути перераховано або внесено за такими реквізитами:

Отримувач коштів УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0004628, Код класифікації доходів бюджету 22030101, Призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпровський апеляційний суд.

Разом з цим, апеляційна скарга не відповідає вимогам п.1 ч.4 ст.356 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не додано довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження Божко Н.А. представляти інтереси ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів із дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з повідомленням про це скаржника і наданням йому строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали, шляхом подання на адресу Дніпровського апеляційного судудокумента, що підтверджує сплату судового збору ОСОБА_5 , документ, що посвідчують повноваження Божко Н.А. представляти інтереси ОСОБА_2 та документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє також в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 03 липня 2023 року - залишити без руху і надати скаржнику строк для усунення недоліку протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання вимог ухвали, апеляційна скарга вважатиметься неподаною і буде повернута скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Суддя: М.Ю. Петешенкова