Справа № 214/4062/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку ст.447 ЦПК України цивільну справу №214/4062/23 за скаргою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Горбенко Інни Василівни, на бездіяльність Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Горбенко І.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до суду зі скаргою шляхом направлення поштовою кореспонденцією (надійшла до суду 08 червня 2023 року), в якій просила суд: зобов`язати державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) припинити арешт майна, обтяження в реєстрі обтяжень щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень випадково виявив наявність обтяження на належному йому майні у вигляді арешту та оголошення заборони його відчуження, накладеного Жовтневим відділом ДВС Криворізького міського управління юстиції, реєстраційний номер 10031639 від 14 липня 2010 року. Разом з тим, перевіркою даних в Єдиному реєстрі боржників встановлено, що відомості про ОСОБА_1 як боржника відсутні, як і інформація про відкриті виконавчі провадження, в яких він би був у статусі боржника. При з`ясуванні природи застосованих обтяжень виявлено, що вони вжиті державним виконавцем в рамках виконавчих проваджень з примусового виконання рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини та на утримання дружини, виконавчий лист №2-3378, яке перебувало у Жовтневому відділі ДВС Криворізького міського управління юстиції протягом періоду з 04 серпня 2011 року по 30 грудня 2012 року (ВП №28049451, №28049135). За інформацією відділу ДВС, виконавчі листи, за якими боржником є ОСОБА_1 , на виконанні не перебувають, виконавчі провадження №28049451, №28049135 знищені за закінченням строків зберігання, а тому з питання зняття арешту з майна ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду. Заявник зауважив, що наразі він добровільно сплачує аліменти, бере участь у матеріальному забезпеченні їх спільного з ОСОБА_3 сина, на утримання якого за рішенням суду було присуджено аліменти. Після завершення виконавчих проваджень ОСОБА_3 не зверталась повторно до органів державної виконавчої служби чи приватних виконавців з приводу пред`явлення виконавчих листів про стягнення з нього аліментів. Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття арешту з майна дає підстави дійти висновку, що такі заходи застосовуються виконавцем з метою забезпечення реального виконання виконавчого документа. Поза межами виконавчого провадження, виконавець здійснити заходи зі зняття арешту з майна не має можливості, в той час як безпідставне застосування таких заходів у відношенні заявника надалі, за відсутності претензій з боку стягувача ти при добровільному виконанні ним рішення суду, добросовісній поведінці, порушує його права, за захистом яких він вимушений звернутися до суду в обраний ним спосіб відповідно до приписів ст.447 ЦПК України.

Ухвалою суду від 16 червня 2023 року скаргу прийнято до розгляду (а.с.22).

Заявник та його представник адвокат Горбенко І.В. правом на участь в судовому засіданні не скористались, остання подала заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги скарги підтримала та наполягала на її задоволенні.

Заінтересована особа ОСОБА_3 (дійсне прізвище ОСОБА_4 згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 01 грудня 2018 року, а.с.28) у судове засідання не з`явилась за сімейними обставинами, попередньо через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи за її відсутності. Зі змістом скарги ОСОБА_1 ознайомлена і не заперечує проти її задоволення. Підтвердила, що ОСОБА_1 добровільно сплачує аліменти, а тому підстави для подальшого застосування відносно нього заходів обтяження за відсутності виконавчих проваджень відсутні.

Заінтересована особа Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) участь в судовому засіданні свого повноважного представника не забезпечив, будучи повідомленим неодноразово у встановленому законом порядку. Заперечень проти вимог скарги від відділу ДВС на адресу суду не надходило.

Суд, дослідивши вимоги скарги, письмові матеріали справи, врахувавши позицію учасників справи, надавши оцінку наявним доказам в сукупності, доходить висновку про часткове задоволення скарги з огляду на таке.

Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Судом встановлено, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2008 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та утримання дружини задоволено: присуджено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання їх сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14 липня 2008 року і до досягнення ОСОБА_5 18-літнього віку; присуджено стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу), щомісяця, починаючи з 14 липня 2008 року і до досягнення ОСОБА_5 трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вирішено питання розподілу судових витрат (а.с.6-7). Рішення набрало законної сили 07 серпня 2008 року.

На виконання судового рішення Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було видано 2 виконавчі листи стягнення аліментів на дитину та стягнення аліментів на дружину, боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_3 , які ОСОБА_3 пред`явлено для примусового виконання до Саксаганського відділу ДВС м. Кривого Рогу. Виконавчий лист №2-3378, виданий 25 липня 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини перебував на примусовому виконанні з 04 серпня 2011 року по 30 грудня 2012 року (ВП№28049451), а виконавчий №2-3378, виданий 25 липня 2008 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дружини за заявою боржника передано для виконання за місцем мешкання останнього до Жовтневого відділу ДВС м. Кривого Рогу (дійсна назва - Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (ВП №28049135). Постановою Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14 липня 2010 року накладено арешт на майно боржника (а.с.10).

Згідно з відповіддю Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 14 лютого 2023 року (а.с.11), у відділі на примусовому виконанні жодних виконавчих проваджень, за якими боржником був би ОСОБА_1 , немає. Підтверджено, що за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відносно ОСОБА_1 обліковується запис про обтяження майна, накладений на все нерухоме майно: №10031639. Надати більш детальну інформацію неможливо, оскільки виконавчі провадження знищено за закінченням терміну зберігання. З приводу скасування зазначених заходів ОСОБА_1 рекомендовано звернутися до суду. Аналогічні відомості містяться у відповіді ДВС на адвокатський запит (а.с.14).

Факт наявності обтяження у вигляді накладення арешту на нерухоме майно (невизначене майно, все нерухоме майно) на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження АЕ №932133 від 14 жовтня 2010 року, виданої Жовтневим відділом ДВС Криворізького міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 10031639 також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №325784157 від 14 березня 2023 року (а.с.8-9). Натомість інформація про ОСОБА_1 у Єдиному реєстрі боржників відсутня (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Однак, ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» наділяє виключним правом на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна особу, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Водночас, відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічні правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 904/51/19 та Постановах Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 161/3171/19 та від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Отже, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 є боржником у рамках виконавчого провадження про стягнення аліментів, в якому накладено арешт на усе належне йому нерухоме майно як захід забезпечення виконавчого провадження, тобто законом для боржника як сторони виконавчого провадження чітко встановлений інший порядок захисту його майнових прав шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, шляхом подання скарги, тому суд дійшов висновку, що заявник обрав належний спосіб звернення до суду за захистом своїх прав. Такі висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 29 липня 2020 року у справі № 161/3171/19, від 24 травня 2021 року у справі № 712/12136/18, від 20 січня 2021 року у справі №157/298/19, від 24 червня 2021 року у справі № 127/11276/20, від 08 вересня 2021 року у справі №369/3757/20.

Щодо суті заявлених у скарзі вимог, то перевіряючи їх обґрунтованість, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Судовим розглядом встановлено, що обтяження у вигляді арешту на усе нерухоме майно (невизначене майно), власником якого є ОСОБА_1 , було накладено постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ №932133 від 14 жовтня 2010 року, виданою Жовтневим відділом ДВС Криворізького міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяження 10031639, в рамках виконавчого провадження 28049135 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 (дійсне прізвище ОСОБА_4 ). З огляду на те, що виконавче провадження є завершеним, стягувач ОСОБА_6 до ОСОБА_1 жодних претензій не має, інформація про нього в Єдиному реєстрі боржників відсутня, тому доцільність подальшого обтяження майна відсутня. До того ж у своїх відповідях на звернення ОСОБА_1 та його представника Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) фактично визнав той факт, що виконавче провадження було завершене та знищене, в той час як питання зняття арешту з майна не вирішувалось. Фактично обтяження не скасоване зі сплином 12 років за відсутності претензій до ОСОБА_1 як боржника, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог скарги в цій частині.

Приймаючи таке рішення, судом враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11, відповідно до яких «…наявність протягом тривалого часу (майже 10 років) нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.»

Що стосується зобов`язання припинити арешт майна заявника саме державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), то суд вважає вимоги в цій частині некоректними з огляду на відсутність ідентифікації безпосереднього суб`єкта оскарження відділу ДВС. До того ж в результаті проведеної реорганізації в системі органів юстиції зазначений відділ перейменовано на Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Відтак суд вважає за доцільне зобов`язати саме посадових осіб (відповідно до компетенції та повноважень) Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії щодо зняття арешту з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ №932133 від 14 жовтня 2010 року, виданою Жовтневим відділом ДВС Криворізького міського управління юстиції. Тобто, питання, хто саме виконуватиме ухвалу суду вирішуватиметься керівництвом органу ДВС на стадії виконання судового рішення після набрання законної сили з визначенням конкретного державного виконавця. На переконання суду, задоволення саме таким чином вимог скарги забезпечить дієвий захист прав заявника та не свідчитиме про вихід суду за межі вимог.

На підставі ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії судового рішення до органу ДВС та виносить постанову про зняття арешту з майна боржника без винесення постанови про відкриття чи відновлення виконавчого провадження. Копія постанови виконавця про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного робочого дня з дня винесення надсилається сторонам та до відповідного органу (установи) для зняття арешту.

Керуючись ст.ст.4, 5, 10-13, 247 ч.2, ст.ст.258-261, 351-354, 447-453 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги за скаргою представника заявника ОСОБА_1 адвоката Горбенко Інни Василівни, на бездіяльність Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи: Покровський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов`язати посадових осіб (відповідно до компетенції та повноважень) Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вчинити дії щодо зняття арешту з нерухомого майна боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження АЕ №932133 від 14 жовтня 2010 року, виданою Жовтневим відділом ДВС Криворізького міського управління юстиції.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 15 днів з дати складання її повного тексту шляхом подання апеляційної скарги. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвалу суду складено та підписано 11 вересня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко