_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/4684/23
Провадження № 2/947/1469/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий - суддя Васильків Олена Василівна,

секретар судового засідання Бродецька Тетяна Вікторівна,

за участі позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , представника відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про поділ майна подружжя;

- та за зустрічним позовом ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя, -

встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

29.12.2022 року до суду в інтересах ОСОБА_1 звернулась адвокат Струкова Крістіна Олексіївна з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, в якому просить:

- Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право вимоги передачі майнового права на квартиру будівельний номер АДРЕСА_4 , на підставі договору купівлі-продажу майнових прав №134-1/В від 10.07.2019 року, укладеному між ОСОБА_4 та Товариством з додатковою відповідальністю "Виробниче будівельно-монтажне об`єднання "ОДЕСБУД".

- Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя грошові кошти у сумі 1 481 139,99 грн.

Ухвалою судді від 13.02.2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви відмовлено.

Ухвалою від 22.02.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче провадження.

31.03.2023 року надійшов відзив на позов.

03.04 2023 року надішов зустрічний позов ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, в якому відповідач просить:

- Визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_5 .

- Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_5 .

- Стягнути ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 вартість судових витрат в сумі 25668,97 грн., що складається з витрат на професійну правову допомогу 19500,00 грн., судового збору 6168,97 грн.

05.04.2023 року надійшла відповідь на первісний відзив.

04.05.2023 року надійшла заява про уточнення позовних вимог щодо спірного об`єкту нерухомості, який вже був введений в експлуатацію, відповідно до якої позивач ОСОБА_1 просить визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на квартиру, загальною площею 74,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 , а також стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя грошові кошти у сумі 1481139,99 грн.

04.05.2023 року надано відзив на зустрічний позов.

10.05.2023 року надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов.

04.09.2023 року в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги в редакції 04.05.2023 року підтримали та просять їх задовольнити, в задоволенні зустрічного позову просять відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_3 підтримав зустрічні позовні вимоги, які просить задовольнити та відмовити в позовних вимогах ОСОБА_1

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В позовних вимогах позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він перебував в шлюбі з відповідачем, працював в Ізраїлі та перераховував кошти на ім`я відповідача, які відповідач витратила на свої нужди, а не на сім`ю. Брат позивача подарував йому 40000 долларів США, які він надав для оформлення договору купівлі-продажу спірної квартири, вважає, що квартира має бути його особистою власністю, в зв`язку з чим в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ним право власності на квартиру, загальною площею 74,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_6 , а також стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя грошові кошти у сумі 1481139,99 грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, не оспорює факту наявності у нього заборгованості по аліментам на утримання сина, але вважає, що квартира має належати лише йому, в зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні зустрічного позову.

В зустрічній позовній заяві ОСОБА_4 посилається на те, що в період перебування в шлюбі з відповідачем, вона отримувала перекази з Ізраїлю від чоловіка та інвестувала кошти в об`єкт нерухомості. Загалом отримала від чоловіка 40000 долларів США, з яких понад 36000 долларів витратила на придбання квартири, яку оформила на своє ім`я. Після розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання спільної дитини, відповідач не сплачував аліменти, утворилась заборгованність в розмірі 85000 грн., яку відповідач періодично, майже перед судовими засіданнями частинами погашає, на цей час заборгованість становить 63000 грн. В зв`язку з чим вважає, що в порядку поділу спільного майна подружжя в неї є підстави для визнання за нею права власності на 2/3 частки квартири, а за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частки квартири. При цьому ОСОБА_4 наполягає на тому, що про дарунок від брата ОСОБА_1 в розмірі 40 000 долларів США, їй нічого не було відомо, поки не появився позов в суді з розпискою.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Відповідно до розписки, складеної в простій письмовій формі, 20.12.2017 року ОСОБА_5 , 1984 року народженняа, в якості дарунка передав в дар своєму братові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти в сумі 40000 доларів США для купівлі нерухомості в Україні /а.с.24/.

10.07.2019 року між ОДО "ПСМО Одесстрой" та ОСОБА_4 був укладений Договір №134-1/В купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого за своїм правовим змістом цей Договір є договором купівлі-продажу майнових прав з наступною передачею в натурі частини об`єкта будівництва, відповідно до п.3.1. Договору, відповідно до діючого законодавства України.

Згідно з п. 2.1. Об`єкт будівництва - 15-ти поверховий житловий будинок з вбудованими приміщеннями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_7 .

Відповідно до п. 3.1. Договору в порядку передбаченому дійсним Договором, Продавець зобов`язується побудувати Об`єкт будівництва та передати Покупцю майнові права на квартиру, з наступною передаю в натурі квартири після здачі Об`єкта будівництва до експлуатації, а Покупець зобов`язується сплатити Продавцю домовлену ціну, та прийняти квартиру, характеристика якої зазначена в п. 5.1. дійсного Договору /а.с.17-22/.

Судом досліджені надані стороною позивача квитанції, з яких вбачається, що за період з листопада 2017 року по вересень 2020 року відповідач ОСОБА_4 періодично отримувала грошові перекази на різні суми в валюті - долари США /а.с.26/.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2021 року по справі №947/35277/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено, шлюб сторін розірвано /а.с.13-16/.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2021 року по справі №947/35277/20 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служби у справах дітей Одеської міської ради про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - задоволено. Визначено місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_4 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 листопада 2020 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Перчик В.О. 06.10.2022 року відкрито виконавче провадження ВП №69961725 з виконання виконавчого листа №947/35277/20, виданого 13.09.2022 року Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини /а.с.63-64/.

09.02.2023 року Головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Перчик В.О. винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями відчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії /а.с.65/.

З Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, здійсненого Головним державним виконавцем Першого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Перчик В.О., стосовно боржника ОСОБА_1 станом на 08.02.2023 року вбачається, що заборгованість складає 84972,75 грн. /а.с.65а/.

З Витягу з Державного реєстру речових прав вбачається, що 09.03.2023 року державним реєстратором Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Каменською О.А. внесено запис про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_5 . Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 66755405 від 13.03.2023 14:41:11, ОСОБА_7 , Василівська сільська рада Болградського району Одеської області /а.с.106/.

Документи, подані для державної реєстрації: договір купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: 134-1/В, виданий 10.07.2019, видавник: ТДВ "ВБМО "Одесбуд" / ОСОБА_4 ; акт приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 02.03.2023, видавник: ТДВ "ВБМО "Одесбуд"/ ОСОБА_4 ; довідка про членство особи в кооперативі та внесення пайового внеску в повному обсязі, серія та номер: б/н, видавник: ТДВ "ВБМО "Одесбуд".

Розмір частки: 1/1. Власники: ОСОБА_4 .

На підтвердження сплати позивачем ОСОБА_1 аліментів на дитину суду надані копії квитанцій за період з березня по червень 2023 року /а.с.135-138/.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 2 ст. 60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 70 СК України визначено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини (дітей), приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Згідно з ч. 3 ст. 70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України визначено , що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Судом встановлено, що сторони по справі з 20.05.2014 року перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З травня 2017 року позивач ОСОБА_1 поїхав до Ізраїлю, де проживав і працював, надсилаючи грошові кошти своїй дружині ОСОБА_4

10.07.2019 року відповідач ОСОБА_4 уклала з ТДВ "ПСМО Одесстрой" Договір №134-1/В купівлі-продажу майнових прав. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що не міг оформити вказаний договір на своє ім`я, оскільки проживав на той момент в Ізраїлі та не мав можливості приїхати в Україну. Відповідач ОСОБА_4 зазначає, що придбання майнових прав було здійснено подружжям. При цьому сторонами не оспорюється факт того, що з моменту укладення договору саме ОСОБА_4 сплачувала внески, визначені графіком платежів. Суд критично ставиться до доводів сторони позивача ОСОБА_1 щодо того, що грошові кошти на придбання майнових прав на квартиру були подаровані йому братом, про що суду надано розписку, оскільки іншими належними та допустимими доказами вказані обставини не підтверджені. Окрім того, як укладенням договору купівлі-продажу майнових прав, так і сплатою грошових внесків займалася відповідач ОСОБА_4 .

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.03.2021 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано.

В подальшому, вже після розірвання шлюбу, право власності на квартиру АДРЕСА_5 було зареєстровано на ОСОБА_4 .

Таким чином, судом встановлено, що подружжя ОСОБА_8 на підставі взаємної згоди придбали майнові права на квартиру, яка в подальшому була оформлена як самостійний об`єкт нерухомого майна, в зв`язку з чим спірна квартира є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та підлягає поділу між сторонами.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про необгрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання лише за ним права власності на квартиру в порядку поділу спільного майна подружжя.

Сторона відповідача в відзиві на позов та при наданні пояснень в судових засіданнях щодо залученої позивачем розписки про подарунок йому коштів в сумі 40 000 доларів США стверджувала, що зміст даного доказу не відповідає приписам діючого законодавства, вказаний доказ мав би бути засвідчений нотаріально, та в ньому відсутня інформація, що вказані кошти взагалі були отримані позивачем. Всі заперечення позивача на вказані доводи суд відхиляє, оскільки дана розписка не може визнаватись судом, як належний доказ в сенсі ст.ст. 77,78 ЦПК України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення в порядку поділу спільного майна подружжя з ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 1 481 139,99 грн. також не підлягають задоволенню, оскільки доводи позивача стосовно того, що відповідач отримані нею гроші - заробітну плату позивача за кордоном, позивачу ОСОБА_1 не повернула та не використала в інтересах сім`ї суд відхиляє.

Згідно з ч. 2 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

При цьому, до того часу, поки не буде доведене протилежне, вважається, що кожен з подружжя при розпорядженні спільним майном діє в інтересах подружжя.

Так, судом встановлено, що в період проживання позивача за кордоном, відповідач отримувала грошові перекази, що, враховуючи перебування сторін у шлюбі на той період, було спільною сумісною власністю подружжя.

При цьому суд зазначає, що сам по собі факт отримання відповідачем заробітної плати позивача не говорить про приховування від родини заробітку та витрачання його не на користь родини. Належних та допустимих в сенсі ст. ст. 77, 78 ЦПК України доказів на підтвердження того, що спільні сумісні кошти відповідач використала не в інтересах сім`ї, суду не надано.

За таких обставин суд погоджується з тим, що заробітна плата позивача ОСОБА_1 в період шлюбу є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, проте підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 грошової суми в розмірі 1481139,99 грн. не було надано позивачем ні при зверненні до суду, ні в ході судового розгляду справи.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_4 суд зазначає наступне.

В ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 має заборгованість зі сплати аліментів, яку почав частково погашати лише після звернення до суду з позовом про поділ майна в березні 2023 року, в той час як зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дитини виникли на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 02.11.2021 року.

Ухвалюючи рішення по суті спору, суд враховує положення ч. 2 ст. 70 СК України, відповідно до якої при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них ухилявся від участі в утриманні дитини.

З огляду на наявність заборгованості зі сплати аліментів на дитину та того факту, що з моменту відкриття виконавчого провадження 06.10.2022 року до подання позову про поділ майна до суду ОСОБА_1 аліменти не сплачував, суд приходить до висновку про наявність підстав, визначених ч. 2 ст. 70 СК України, в зв`язку з чим зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню.

Враховуючи принципи змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства суд не збирає докази за власною ініціативою та ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені. При цьому зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 підтверджені належними та допустимими доказами, в зв`язку з чим підлягають задоволенню.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення зустрічних позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача за зустрічних позовом на користь позивача за зустрічним позовом.

Враховуючи, що на підтвердження понесення судових витрат у вказаному розмірі стороною позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 надані належні докази (договір №29 про надання юридичних послуг, акт виконаних робіт від 30.05.2023 року, прибуткові касові ордери від 16.03.2023 року, 01.04.2023 року та 30.05.2023 року), суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 60-63, 65, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 16, 190, 372 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) про поділ майна подружжя - відмовити

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) про поділ майна подружжя, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_5 .

Визнати за ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна подружжя право власності на 1/3 частки квартири АДРЕСА_5 .

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) судовий збір у розмірі 6168,97 грн. /шість тисяч сто шістдесят вісім гривень 97 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19500,00 грн. /дев`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень 00 копійок/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 14.09.2023 року.

Суддя Васильків О.В.