Справа № 677/1029/23
Провадження № 2/156/188/23
У Х В А Л А

про відкладення розгляду цивільної справи

14 вересня 2023 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Федечко М. О.,

за участю секретаря судового засідання Салатюк Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Іваничі цивільну справу № 677/1029/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції", приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

учасники справи:

позивач - не з`явився,

відповідач № 1 - не з`явився,

відповідач № 2 - не з`явився

в с т а н о в и в :

У провадженні Іваничівського районного суду Волинської області перебуває вищевказана цивільна справа.

В судове засідання сторони не з`явилися.

14.09.2023 року на електронну адресу суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі, зазначив, що позовну вимогу підтримує.

Відповідач ТОВ "Українські фінансові операції" будучи належним чином повідомлене про судове засідання, не забезпечило явку свого представника, про причину неявки суд не повідомили.

Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. про судове засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, однак на адресу суду повернувся конверт з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

При відкритті провадження у справі, судом задоволено клопотання позивача та постановлено витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. належним чином засвідчену копію виконавчого напису № 9825 виданого 12.11.2021 року та документи, на підставі яких вчинено цей виконавчий напис. Вказаний документ слід було направити в суд до 12 вересня 2023 року.

Станом на 14.09.2023 року ухвалу суду не виконано.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження № 68763275 від 23.02.2022 року приватним виконавцем Пирогою С.С. на підставі виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 9825 від 12.11.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О. Ухвалою від 18.07.2023 року Красилівський районний суд Хмельницької області зупинив стягнення по відкритому виконавчому провадженні № 68763275 від 23.02.2022.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність витребування доказів у вказаній цивільній справі виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. п. 3-5 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

У ч. 2 ст. 13 ЦПК України закріплено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків встановлених ЦПК України. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, однак і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.). Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що на даний час неможливо витребувати належним чином завірену копію виконавчого напису, який зареєстрований в реєстрі за № 9825 від 12.11.2021 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О. О., оскільки нотаріальна діяльність останнього припинена, останній відсутній за адресою здійснення нотаріальної діяльності, однак зазначена копія того ж виконавчого напису перебуває у виконавчому провадженні № 68763275 від 23.02.2022. Отже для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, є необхідність у витребуванні доказу, а саме належним чином завіреної копії виконавчого провадження № 68763275 від 23.02.2022 приватного виконавця Пироги С.С.

Враховуючи вищенаведене судовий розгляд справи слід відкласти у зв`язку з витребуванням доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 43, 44, 76, 81, 84, 223, 260-261, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Витребувати в приватного виконавця Пироги Сергія Степановича завірену належним чином копію виконавчого провадження № 68763275 відкритого 23.02.2022 року.

Судове засідання по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих Олександра Олександровича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відкласти на 09:30 год. 04 жовтня 2023 року.

Копію ухвали направити приватному виконавцю Пирозі Сергію Степановичу для виконання.

Вказані документи слід направити суду до 29 вересня 2023 року.

Роз`яснити, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

У судове засідання викликати учасників справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М. О. Федечко