Справа № 364/345/23
Провадження № 2/364/124/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023 , Володарський районний суд Київської області, у складі:

головуючої судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л. В.,

ознайомившись з позовною заявою акціонерного товариства « Юнекс Банк» ( , адреса: Україна, 03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14, е-пошта: , № телефона +380 (44) 5851484 , +46 )

представник позивача : Руденко Костянтин Васильович ( адвокат, свідоцтво серії ПТ № 2412 від 23.10.2018, адреса: АДРЕСА_1 , № тел. НОМЕР_3 , е-пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 , № тел. НОМЕР_5 )

про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування,

ВСТАНОВИЛА:

До Володарського районного суду Київської області 22.05.2023 надійшла вказана позовна заява, у якій позивач зазначає, що 20.05.2022 ОСОБА_1 звернулася до АТ «Юнекс-Банк» та приєдналася до публічної пропозиції на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 14.09.2021, що оприлюднена на офіційному веб-сайті банку, шляхом заповнення, підписання та подання до банку анкети-заяви. Позивачем було здійснено відкриття поточного рахунку та встановлено кредитний ліміт в розмірі 31 000,00 гривень, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлена 42 відсотки річних строком до 25.05.2023 - фіксована процентна ставка. Відповідно до умов договору відповідачка зобов`язувалася погашати всі заборгованості по рахунках та кредиту. У порушення умов вказаного договору відповідачка не виконала належним чином свої зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 01.06.2022 утворилася заборгованість у розмірі 20929,83 гривень.

Позивач, посилаючись на обставини викладенні у позові та на ст.ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 19, 28, 137, 141, 174, 175, 274, 276, 277 ЦПК України, просить суд:

-призначити розгляд справи у спрощеному позовному порядку;

-проводити розгляд справи за відсутності представника позивача;

-стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 20929,83 гривень та судові витрати у розмірі сплаченого судового збору - 2684,00 гривень та витрати на правову допомогу - 1260, 00 гривень.

25.05.2023 було відкрито провадження у справі ( а.с. 79-82 ) та одночасно ухвалою витребувані письмові докази, а саме: оригінали документів, які містяться у кредитній справі відповідачки ОСОБА_1 ( електронні докази, що відповідають вимогам чинного законодавства), а саме: оригінал кредитного договору, оригінал договору поруки, додаткові угоди до нього, документи щодо погодження на надання кредиту: кредитний висновок та додатки до нього; умови надання банківських послуг, правила користування платіжною карткою та тарифами банку, зі згодою відповідача про те, що ці документи становлять договір про надання банківських послуг; виписки по картковому рахунку про отримання саме відповідачем платіжної картки, що надає доступ до кредитних коштів, витяг основних умов надання кредиту; розпорядження про надання кредиту; матеріали щодо поточної роботи з клієнтом; фінансову бухгалтерську звітність позичальника; картку кредитної справи встановленого зразка в якій міститься загальна інформація про позичальника і т.п.; контрольні документи (інформація щодо моніторингу кредиту): картку контролю виконання позичальником умов кредитного договору; документація з бухгалтерського обліку кредиту та процентів: розпорядження на відкриття кредитного рахунку та рахунку нарахованих процентів, позабалансових рахунків для обліку кредитних зобов`язань, забезпечення, про зміни умов кредитного договору ; виписки з кредитного рахунка; розрахунки заборгованості по кредиту, процентів, комісійних, штрафних санкцій; статистичну та бухгалтерську звітність; розшифровку дебіторської, кредиторської заборгованості; довідку про рух грошових коштів за рахунком; звіт про фінансові результати (первинні документи та виписки з особових рахунків клієнта банку, які підтверджують існування певних банківських операцій, нарахування позичальнику кредитних коштів, боргу по основній сумі кредиту та процентам) тощо.

Розгляд справи призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін на 25.07.2023. Розгляд справи не відбувся, оскільки позивач на вимогу суду не надав відповідні письмові докази на ствердження своїх позовних вимог. Суд відклав розгляд справи на 18.09.2023, про що ухвалою повідомлено позивача та надано додатковий термін для виконання ухвали від 25.05.2023( а.с. 90-91).

14.09.2023 через систему «Електронний суд» до суду надійшло клопотання представника позивача, яким доєднано до матеріалів справи усі наявні ( укладені з клієнтом) в банку електроні докази (ел.оригінали): розрахунок заборгованості станом на 01.06.2022, виписку по особовому рахунку за період з 20.05.2022 по 01.06.2022; меморіальний ордер № 29 від 25.05.2022 про встановлення початкового ліміту 31 000,00 грн; виписка по особовому рахунку за період з 14.12.2021 по 01.06.2022; паспорт споживчого кредиту від 20.05.2022 укладений електронно; заява на послуги овердрафту від 20.05.2022 електронно ( а.с. 93-115).

Ознайомившись з матеріалами справи, суд встановив, що позивач не виконав вимоги суду викладені в ухвалі від 25.05.2023, зокрема: не надав письмових ( електронних) доказів, які стосуються безпосередньо позовних вимог, а саме анкету - заяву від 14.12.2021, яка вказує на наявність чи відсутність наявних правовідносин, при цьому позивач навіть не вказує суду чи є в наявності зазначений письмовий доказ. Так, доєднану до позову анкету -заяву від 14.12.2021 не завірено належним чином, а зі змісту наданого клопотання можливо зрозуміти, що вона у позивача відсутня.

Окрім того надані позивачем разом з клопотанням матеріали не відповідають положенням Закону України « Про електронні документи та електронний документообіг» . Так, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу. Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Враховуючи вищевикладене, оригіналом будь-якого електронного документа, вважається електронний примірник такого документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису.

Отже роздрукований електронний примірник (наданий позивачем) в паперовому вигляді не вважається оригіналом, а наразі навіть не є паперовою копією електронного документа, оскільки позивач не вказує суду де саме перебуває оригінал чи у кого тощо.

Слід зазначити, що тягар доведення неможливості належно виконати ухвалу суду лежить на виконавцеві. В свою чергу, позивач не навів жодної причини, яка би звільнила його від обов`язку щодо доказування правомірності звернення до суду з таким позовом. Стаття 81 ЦПК України закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

При пред`явленні позову позивач згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Ці докази він збирає сам у позасудовому порядку.

Спосіб отримання доказу фактично оцінюється судом зі слів суб`єкта доказування. Якщо доказ викликає у суду сумнів, то доцільно перевірити порядок його отримання шляхом звернення до органу чи особи, яка його видавала.

Якщо доказ витребуваний на вимогу суду, а сторона по справі має інформацію, що цей доказ отримано з порушенням порядку його отримання, суд також повинен перевірити цю обставину шляхом звернення до органу, який його видав.

Якщо до суду надсилається копія документа, то вона має відповідати оригіналу, вірність копії або витягу документа має бути засвідчена печаткою організації і підписом уповноваженої особи або нотаріально.

В судовій практиці поширеними є випадки подання доказів отриманих з порушенням порядку їх отримання. Зокрема, це подання суду листів, звукозаписів телефонних розмов, отриманих з порушенням таємниці листування та телефонних розмов, фотографій, зроблених без згоди особи, яка на ній зображена, тобто без отримання офіційного дозволу фотографувати її тощо.

Статтею 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та його представник отримали ухвалу про відкриття провадження та витребування письмових доказів 04.07.2023 та 10.07.2023 ( а.с.37, 38, 83, 84), ухвалу від 25.07.2023, якою суд нагадує, про виконання ухвали про відкриття провадження отримано 29.07.2023 та 31.07.2023 ( а.с. 116, 117).

Станом на 18.09.2023 витребувані докази, як письмові так і електронні, позивачем суду надані не були, обґрунтування ненадання доказів суду також наведені не були.

За приписами ч. 2 ст. 43 учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 Цивільного процесуального кодексу України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримка процесу практично рівнозначна відмові в правосудді. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.92, (Judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series A N 253- В).

З цього приводу прецедентними є також рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.98 та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом надмірного формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин, тобто є необхідним (позитивним) формалізмом, який сприяє належному здійсненню правосуддя. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, оскільки відповідно до частини 2 статті 257 ЦПК України не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Враховуючи викладене, та, що для вирішення даного спору та прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, не надання позивачем витребуваних письмових доказів, а також не повідомлення про неможливість подання таких доказів у строк встановлений судом, унеможливлює встановлення усіх фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а відтак в силу наведених вище положень статті 257 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву акціонерного товариства « Юнекс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про комплексне банківське обслуговування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Г. Л. Моргун