Справа № 299/3536/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 серпня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідачки Готри Т. Ю.,

суддів Кондора Р. Ю., Кожух О. А.,

з участю секретарки судового засідання Гусоньки З. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» до ОСОБА_1 про компенсацію вартості природного газу, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2021 року, ухвалене суддею Левком Т. Ю.,

у с т а н о в и в:

У жовтні 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Закарпатгаз» (далі - АТ «Закарпатгаз», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про компенсацію вартості природного газу.

Позов обґрунтовано тим, що 05 лютого 2020 року працівниками АТ «Закарпатгаз» на об`єкті нерухомості відповідачки ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено порушення на ринку природного газу несанкціонований відбір (крадіжка) природного газу, а саме наявність несанкціонованого газопроводу (підпункт 1 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем).

Зазначене порушення у присутності споживачки природного газу ОСОБА_1 було зафіксовано актом про порушення від 05.02.2020. Цей акт про порушення розглянуто та задоволено комісією товариства з розгляду актів про порушення 04.08.2020.

Зазначало, що АТ «Закарпатгаз» за це порушення відповідачкою та відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем здійснено розрахунок необлікованого об`єму природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населення, з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживачки за 6 місяців, що передували дню виявлення порушення, тобто з 05.08.2019 по 05.02.2020. Вартість донарахованого через це порушення об`єму природного газу, яку ОСОБА_1 має компенсувати оператору ГРМ (АТ «Закарпатгаз») становить 194 818,88 гривень.

Посилаючись на наведені вище обставини АТ «Закарпатгаз» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму в розмірі 194 818,88 грн, передбаченої Кодексом газорозподільних систем компенсації вартості природного газу, а також понесені у справі судові витрати.

Заочним рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2021 року цей позов АТ «Закарпатгаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Закарпатгаз» суму в розмірі 194 818,88 грн, передбаченої Кодексом газорозподільних систем компенсації вартості природного газу, а також 2 922,28 грн судового збору.

У липні 2021 року відповідачка ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник-адвокат Киретів В.В., подала до суду заяву про перегляд цього заочного рішення і, як наслідок за результатами її розгляду судом, ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2021 року зазначену заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із цим заочним рішенням суду відповідачка ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу внаслідок його незаконності та необґрунтованості через порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Скарга мотивована тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 ніколи не був підключений до газопостачання та його мешканці не користувалися газом для обігріву будинку чи приготування їжі, що стверджується доданими до матеріалів справи світлинами.

Зазначала і те, що вона раніше здійснила відповідні приготування для підключення будинку до газопостачання, однак таке підключення так і не відбулося. Як видно зі світлин, то труби не є підключеними до газової труби, у кімнатах будинку проводиться ремонт, у ванній кімнаті наявний електричний бойлер, а на кухні стоїть газовий балон для приготування їжі.

Стверджувала, що здійснене позивачем їй нарахування є безпідставним, а тому просила оскаржене заочне рішення суду скасувати та у задоволені позову АТ «Закарпатгаз» до неї відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 позивач АТ «Закарпатгаз», в інтересах якого діє представниця-адвокатеса Фраткіна Т.Ф., посилався на її безпідставність і надуманість, просило товариство у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржене заочне рішення суду залишити без змін.

У судовому засіданні представник апелянтки (відповідачки) ОСОБА_1 - адвокат Киретів В.В. апеляційну скаргу підтримав із підстав наведених у ній, просив таку задовольнити, оскаржене заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову АТ «Закарпатгаз» відмовити.

Представниця позивача АТ «Закарпатгаз» - адвокатка Фраткіна Т.Ф. у судовому засіданні щодо задоволення апеляційної скарги заперечила з підстав наведених у відзиві на неї, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене заочне рішення суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідачку, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом установлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власницею незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.34).

05 лютого 2020 року працівниками АТ «Закарпатгаз» на об`єкті нерухомості відповідачки ОСОБА_3 за вказаною вище адресою було виявлено порушення на ринку природного газу несанкціонований відбір (крадіжка) природного газу наявність несанкціонованого газопроводу (підпункт 1 пункту 1 глави 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем), про що складено відповідний Акт про порушення № 1851, згідно з якого виявлено, що: лічильники газу не являються комерційними; виконавчо-технічна документація відсутня; пуск газу не проводився; на обліку АТ «Закарпатгаз» не перебуває. Цей акт підписано ОСОБА_4 , яких-небудь зауважень чи застережень до нього з її боку в ньому немає (а.с.6,7).

Також цього ж дня (05.02.2020) працівниками АТ «Закарпатгаз» було складено Акт про припинення/обмеження газопостачання до будинку АДРЕСА_1 (а.с.8).

Листом від 21.07.2020 за № 11428 ОСОБА_1 була повідомлена про те, що засідання комісії АТ «Закарпатгаз» із розгляду акта від 05 лютого 2020 року № 1851 про порушення нею вимог Кодексу газорозподільних систем відбудеться 30 липня 2020 року з 10:00 по 14:0 год, за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.16).

Листом від 04.08.2020 за № 11432 ОСОБА_1 була повідомлена особисто цього ж дня, що засідання комісії АТ «Закарпатгаз» із розгляду акта від 05 лютого 2020 року № 1851 про порушення нею вимог Кодексу газорозподільних систем відбудеться 04 серпня 2020 року з 10:00 по 14:0 год, за адресою: вул. Погорєлова, 2 у м. Ужгороді (а.с.17).

Відповідно до Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природнього газу і його вартості споживачу (фізичній особі) від 04.08.2020 та розрахунку нарахування газу за граничними нормами за період з 05.08.2019 по 05.02.2020, позивачем нараховано ОСОБА_1 194 818,88 грн вартість необлікованого (донарахованого) газу об`ємом 29 038,39 м куб. (а.с.18-20).

05 серпня 2020 року АТ «Закарпатгаз» була надіслана ОСОБА_1 вимога за № 11434 про необхідність у 7-ми денний термін від дня її отримання компенсувати товариству вартість необлікованого (донарахованого) через порушення об`єму природного газу на суму 194 818,88 гривень (а.с.21).

Дані правовідносини врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРС), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРС визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу. Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління (оператор ГРС);

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Споживачем природного газу є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРС оператора ГРС, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема як сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРС взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРС, включаючи забезпечення оператором ГРС цілодобового їх доступу до ГРС для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між оператором ГРС та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРС для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРС для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРС (до ГРС якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу).

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРС з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРС, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРС.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРС та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРС, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем без укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРС та має подати до оператора ГРС письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

За визначенням термінів, які містяться у Кодексі ГРС, несанкціонованим газопроводом є самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Несанкціонований споживач - це фізична, юридична особа або фізична особа- підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу.

Несанкціонований відбір природного газу - відбір (споживання) природного газу з газорозподільної системи з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема цього Кодексу.

Самовільне під`єднання - це під`єднання несанкціонованого газопроводу та/або газових приладів чи пристроїв до газорозподільної системи, внутрішньобудинкової системи газопостачання або газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта споживача з порушенням установленої законодавством процедури.

Пунктом 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРС установлено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки (ЗВТ) (комерційного вузла обліку газу (ВОГ), зокрема лічильника газу; несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Оператор газорозподільної системи при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право оглядати комерційний вузол обліку газу та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження ЗВТ, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням із урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Отже, на переконання колегії суддів, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у цій справі належними і допустимими доказами підтверджується факт несанкціонованого відбору природного газу відповідачкою.

Установивши, що ОСОБА_1 порушила наведені вище вимоги Кодексу ГРС, що полягає у несанкціонованому і необлікованому використанні нею природного газу без укладення договору розподілу природного газу через несанкціонований газопровід, і таке порушення встановлено та зафіксовано в установленому законом порядку і спосіб, суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідачки вартості необлікованого об`єму природного газу у розмірі 194 818,88 грн, нарахованої оператором ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГРС.

Правильність розрахованої вартості необлікованого об`єму природного газу, зазначеної в акті-розрахунку від 04 серпня 2020 року, відповідачкою ОСОБА_1 не спростовано, в тому числі і доданими нею до матеріалів справи світлинами.

Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України).

Відповідно до частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, окрім випадків установлених Законом, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, апеляційний суд доходить висновку, що позивач довів належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами свої вимоги, які знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги колегія суддів уважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Оскаржене рішення місцевого суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 4 383,42 грн (а.с.170) слід віднести за рахунок відповідачки-апелянтки ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі тридцяти днів із дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2023 року.

Суддя-доповідачка

Судді