Справа № 352/908/23
Провадження № 2/352/421/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Струтинського Р. Р.

з участю секретаря Гребінника В. М.

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач 27.04.2023 звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 47503,95 грн.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору б/н від 11.06.2010 відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Договір між сторонами укладено у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, викладеними на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань станом на 20.03.2023 утворилась заборгованість у сумі 47503,95 грн, що складається з 43358,57 грн заборгованості за кредитом, 4145,38 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом. Просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати.

Представник відповідача у поданому відзиві позов не визнав, мотивуючи, що відповідач підписував лише анкету-заяву, інші складові кредитного договору не підписував, а тому даний договір не можна вважати укладеним. Крім того, анкета-заява не містила розміру відсотків за кредитом, а Правила та Умови, а також Тарифи на обслуговування не підписані ним. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Просив у позові відмовити.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначено, що підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Відповідачу було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 , ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач у заяві. Крім того, Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спірні правовідносини, оскільки грошові кошти надавалися відповідачу у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Також до матеріалів справи долучено витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,3% (27,6% на рік). З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача. Вважає, що сторонами були обговорені всі істотні умови. Тому обставини, на які представник відповідача посилається не відповідають дійсності, до певного часу відповідач належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що він знав про умови кредитування та визнавав свої зобов`язання за договором. Просила позов задоволити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути за його відсутності.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, у поданій суду заяві представник відповідача просив справу розглянути в їх відсутності, щодо задоволення позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що відповідно до укладеного між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 договору б/н від 11.06.2010 останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Договір між сторонами укладено шляхом підписання заяви від 11.06.2010 (а.с.25 також зв.ст.), у якій зазначено, що позичальник погоджується, що підписана заява разом з пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг; позичальник ознайомився і погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді; позичальник зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПРИВАТБАНК.

До заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» (а.с.26) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку (в оригіналі Условия и Правила предоставления банковских услуг) (а.с.27-50).

В позові позивач зазначив, що відповідач ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

З довідки виданої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» встановлено, що ОСОБА_1 видано кредитні картки, 11.06.2010 із терміном дії 12/13; 06.08.2013 із терміном дії 08/15; 25.02.2013 із терміном дії 08/16; 23.10.2015 із терміном дії 12/16; 06.08.2013 із терміном дії 05/17; 04.09.2015 із терміном дії 08/19; 06.11.2015 із терміном дії 10/19; 05.08.2019 із терміном дії 07/23 (а.с.24).

Відповідно до довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що 11.06.2010 відбувся старт карткового рахунку: 06.08.2013 встановлено кредитний ліміт 15 000 грн, в подальшому кредитний ліміт неодноразово змінювався (зменшувався та збільшувався), востаннє кредитний ліміт становив 49700 грн (30.10.2020), після чого 26.11.2020 був зменшений до 0,00 грн (а.с. 23).

Факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою з рахунку відповідача, а наявність заборгованості за кредитним договором - розрахунком заборгованості, який відповідачем не спростований.

Згідно з розрахунком заборгованості за договором б/н від 11.06.2010 станом на 20.03.2023 заборгованість відповідача становить 47503,95 грн, що складається з 43358,57 грн заборгованості за кредитом, 4145,38 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом (а.с.3-22).

Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статтей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 11.06.2010 відсутні умови договору про встановлену процентну ставку.

Позивачем до матеріалів справи долучений Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold», однак підпис відповідача про ознайомлення з даним Витягом відсутній.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПРИВАТБАНК» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді процентну ставку за користування кредитними коштами.

Відтак слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, у зв`язку з безпідставністю позовних вимог в цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті позивачу.

Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019.

Таким чином, суд зазначає про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача отриманого та непогашеного тіла кредиту в розмірі 43358,57 грн, а в решті вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 2195 грн. 51 коп.( 43358,57 грн : 47503,95 грн. = 0,9127 %; 2 684 грн х 0,9127 % = 2449,69 грн).

На підставі наведеного, відповідно до ст. 207, 526, 634, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055, ЦК України, керуючись ст. 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» 43358 (сорок три тисячі триста п`ятдесят вісім) грн 57 коп заборгованості за кредитним договором, та 2449 (дві тисячі чотириста сорок дев`ять) грн 69 коп судових витрат, а всього 45808 (сорок п`ять тисяч вісімсот вісім) грн 26 коп.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 11.09.2023.

Суддя Руслан СТРУТИНСЬКИЙ