Справа №173/1664/23
Провадження №2/173/486/2023
"04" вересня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.
При секретареві - Рудовій Л.В.
За участю: позивача - ОСОБА_1 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в залі суду, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: відділ з гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради, служба у справах дітей Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області про позбавлення батьківських прав, -
09.06.2023 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: відділ з гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради, служба у справах дітей Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області
09.06.2023 року ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовчому судовому засіданні на 04.09.2023 року
04.09.2023 року проведене підготовче судове засідання та справа призначена до судового розгляду на 04.09.2023 року
Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.
04.09.2023 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.
Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до її малолітніх дітей: сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з відповідачки на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу). Але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідачка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично за місцем реєстрації не проживає.
ОСОБА_2 , є матір`ю двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Батько дітей записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері.
Відповідачка є рідною сестрою позивачки, а діти є племінниками позивачки.
З народження діти проживали зі своєю бабусею (її матір`ю) ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .
За місцем проживання відповідачка характеризується негативно, вихованням синів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не займалась. Постійно залишала їх на тривалий час та не мала постійного місця проживання.
На даний час діти проживають разом з нею і вона займається їх вихованням та матеріальним утриманням.
Відповідачка ніяким чином не піклується про дітей, не проявляє заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавиться їх успіхами та розвитком, станом здоров`я, не забезпечує необхідного медичного догляду, харчування, не виявляє інтересів до їх внутрішнього світу, не створює умов для отримання дітьми освіти.
Необхідність захисту прав та законних інтересів малолітніх дітей й стало підставою звернення із позовом до суду.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повному обсязі, та просила їх задовольнити, давши пояснення фактично викладені в позовній заяві. Також пояснила, що вона є тіткою дітей. На даний час в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації вона проживає на території Верхньодніпровського району. Діти проживають разом з нею і перебувають на її повному утриманні. Також вона займається вихованням дітей. З народження відповідачка долею дітей не цікавилась. Після народження залишала дітей бабусі (їх матері). Потім бабуся захворіла і не змогла здійснювати догляд за дітьми. На даний час і її мати і діти проживають разом з нею. Мати зовсім не цікавить долею дітей, бродяжить, змінює місце свого проживання. Деякий час навіть не виходила на зв`язок з ними і вони звертались до органів поліції з заявою про її розшук. Відповідачка була розшукана органами поліції, та виявилось, що вона проживає разом із циганами. Мати вже протягом тривалого часу не бачилась з дітьми. Останній раз відповідачка з`являлась до них на поховання батька. Менша дитина її навіть не впізнала, а відповідачка сказала сину, що вона його тітка ОСОБА_2 . Будь-якої материнської турботи відповідачка до дітей не проявила, ніяких подарунків їм не принесла та знову зникла в невідомому напрямку.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом виставлення інформації на офіційному сайті с удової влади. Відзив на позовну заяву не надала.
Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Письмових пояснень суду не надав.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором
При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Суд, заслухавши учасників розгляду справи, думку дитини, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ., є матір`ю малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень.
Батько дитини записаний за частиною першою статті 135 СК України, тобто зі слів матері, що підтверджується витягами з Державного реєстру цивільного стану громадян про народжень з зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України..
В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідачка, ОСОБА_2 , ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своїх малолітніх дітей.
Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.
Судом встановлено, що малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з народження проживали в сім`ї своєї бабусі, а наданий час проживають у сім`ї позивачки, яка доводиться дітям рідною тіткою та яка створила дітям належні умови для проживання, утримує дітей матеріально, займається їх вихованням, забезпечує доступ до освіти, що підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов та характеристиками на дітей. Діти вважають позивачку своєю мамою.
За місцем проживання відповідачка характеризується негативно, вихованням синів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не займалась. Постійно залишала їх на тривалий час та не мала постійного місця проживання.
Відповідно до висновків органів опіки та піклування Удачненської селищної ради від 25.05.2023 року, орган опіки і піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відносно її малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дітей або зловживають своїми батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на них своєю аморальною, антигромадською поведінкою.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю, батьком обов`язків по вихованню доньки, а також встановити, що мати , батько ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Також, ВССУ у справі №211/559/16-ц від 01.11.2017 року зауважив, що позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини та допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.
Виходячи з вищевикладених обставин, та оцінюючи всі надані суду докази в їх сукупності, суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав малолітніх дітей, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки судом встановлено, що відповідачка свідомо та систематично ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо участі у вихованні дітей. Будь-яких перешкод, які б заважали позивачці виконувати свої материнські обов`язки по відношенню до дітей судом не встановлено. Відповідачка залишила дітей на бабусю, а в подальшому на тітку і лише інколи з`являється за місцем проживання дітей, але не приймає участі у їх вихованні та не проявляє материнської турботи про них, запевняючи дітей, що вона є їх тіткою, а не мамою. Така поведінка матері є свідомою, систематичною та протягом значного періоду часу не змінюється.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Суд вважає за потрібне стягнути з відповідачки аліменти на утримання двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття.
Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.
Аліменти стягувати на користь позивачки, оскільки відповідно до наказу відділу з гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради № 92-ОД від 11.05.2022 року діти влаштовані в сім`ю своєї тітки, позивачки у справі.
Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.
Таким чином рішення суду після набрання законної сили направити Покровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) для відома
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073 грн. 60 коп., так як судом ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог. Також з позивача підлягають стягненню аліменти в рахунок держави в сумі 1 073 грн. 60 коп., оскільки судом ухвалюється рішення і про стягнення аліментів на утримання дітей, відносно яких відповідач позбавляється батьківських прав.
Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України. суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: відділ з гуманітарних питань Верхньодніпровської міської ради, служба у справах дітей Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області про позбавлення батьківських прав, - задовольнити .
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , по відношенню до її дітей: малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , народження якого зареєстроване виконкомом Сергіївської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 6 і малолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , народження якого зареєстроване Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 1.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. на кожну дитину, щомісячно, починаючи стягнення з 09 червня 2023 року і до повноліття старшої дитини.
Після досягнення повноліття найстаршою дитиною, аліменти стягувати за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, якщо ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 1 073 грн., 60 коп., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір на користь держави в сумі 1 073 грн., 60 коп.., за позовними вимогами про стягнення аліментів .
Копію рішення після набрання законної сили направити Покровському районному відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) для відома.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою завою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом 30 днів з дня його проголошення до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем та/або подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та/або апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги та/або заяви про перегляд заочного рішення, залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 14.09.2023 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 14.09.2023 року

Дата набрання законної сили: 17.10.2023 року