Справа № 716/981/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.09.2023 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді -Пухарєвої О.В.,

за участю секретаря -Кульки О.М.,

позивача- ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м.Заставна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кадубовецької територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області про визнання права власності на спадщину за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 в особі представниці Сімків Є.В. звернувся до суду із позовом до Кадубовецької територіальної громади в особі Кадубовецької сільської ради, в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності на частку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на домогосподарство, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ.А, літньої кухні літ.Б, сараю літ.В, сараю літ.Г, сараю літ.Д, підвалу під частиною будівлі, ганку А-а, криниці №1, хвіртки-воріт №2, огорожі №3.

В обгрунтування позову посилається на те, що в сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_1 . Дана сім`я проживала в АДРЕСА_1 у будинку, який побудований останніми під час перебування в шлюбі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить частка житлового будинку з господарськими спорудами і будівлями, розташований в АДРЕСА_1 , оскільки інша частка , тобто належить дружині (матері позивача) ОСОБА_4 , як спільне майно подружжя.

За життя ОСОБА_3 не робив розпорядження щодо свого майна, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом.

Спадкоємцями першої чери за законом були: дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_1 . Мати позивача ОСОБА_4 на час відкриття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася.

Позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла. Після смерті останньої він отримав право на 1/2 частку будинковолодіння (відповідно до постанови Чернівецького апеляційного суду від 08.06.2023 у справі №716/1726/23).

Після смерті батька ОСОБА_3 він спадщину прийняв в установленному законом порядку, оскільки на час відкриття спадщини проживав із ним в одному будинку.

Позивач посилається на те, що після смерті батька звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак у його видачі нотаріусом було відмовлено, у зв`язку з тим, що ним не було надано належним чином оформлених документів, що посвідчують право власності на будинок за ОСОБА_3 .

Відсутність правовстановлюючих документів на будинковолодіння є перешкодою в оформленні спадщини. Саме тому, він змушений звернутися до суду із даним позовом.

В підготовчому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав повністю, не заперечував проти задоволення позову в підготовчому засіданні.

Представниця позивача Сімків Є.В. до суду не з`явилася, просила провести підготовче засідання без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності.

Згідно ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, приймаючи визнання відповідачем позову, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що вбачається із копії повторного свідоцтва про смерть НОМЕР_1 виданого 15.08.2020.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 по місцю його останнього проживання: АДРЕСА_1 відкрилася спадщина на частину житлового будинку, що розташований за зазначеною адресою.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Дана правова позиція також закріплена в п.9 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року, в якому зазначено: «якщо спадщина відкрилась до набрання чинності ЦК, судам слід враховувати, що ст. 549 ЦК УРСР було визначено перелік дій, які свідчать про прийняття спадщини, зокрема фактичний вступ у володіння та управління спадковим майно».

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_3 не зробив розпорядження щодо свого майна, а тому після його смерті відкрилась спадщина за законом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Також встановлено, що після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями були : дружина- ОСОБА_4 та син- ОСОБА_1 .

Спадкоємиця ОСОБА_4 після смерті чоловіка до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину не зверталася.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР, чинного на час відкриття спадщини, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ст.549 того ж Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Вказані вимоги спадкоємець ОСОБА_3 виконав, оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем ОСОБА_3 , у шестимісячний строк спадщину прийняв, шляхом фактичного вступу в управління майном, похоронив батька, роздав речі, зробив поминальні обіди, протягом червня-липня 2016 року зробив ремонт у житловому будинку, доглядав присадибну ділянку та користувався, розпаоряджався майном, що підтверджується довідкою Кадубовецької сільської ради №698 від 07.06.2023.

Мати позивача ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого 27.03.2015.

Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На виконання вимоги даної статті позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Малітовської Т.М. із відповідною заявою, проте йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину по законом, оскільки ним не було надано правовстановлюючих документів на житловий будинок. Вказане підтверджується Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 07.06.2023.

Судом встановлено, що частка житлового будинку, що розташований АДРЕСА_1 належала ОСОБА_3 , як спільне майно подружжя, що підтверджується техпаспортом на будинок, довідками Кадубовецької сільської ради.

Крім цього, зазначена обставина підтверджується постановою Чернівецького апеляційного суду від 08.06.2023 в справі № 716/1726, згідно якої встановлено, що вказане домогосподарство набуто подружжям ОСОБА_5 в період шлюбу, а тому зазначене майно за нормами КпШС та Сімейного Кодексу, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині і чоловікові на праві спільної сумісної власності в рівних частках (ст. 22 КпШС України, ст. 60 Сімейного Кодексу).

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по введенню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12.05.85 № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25.05.90 №69.

В інформаційному листi Вищого Спецiалiзованого Суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ вiд 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» сказано, що записи у погосподарських книгах, при вирішенні питання про визнання права власності на житлові будинки i споруди у порядку спадкування, оцiнюються у сукупності з iншими доказами, таким як: рiшення про оформлення права власностi громадян на будинки, технiчним паспортом на будiвлi, документами про вiдведення в установленому порядку земельних дiлянок пiд забудову тощо.

В п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянами на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Частинами 3,4 ст.3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Встановлено, що ОСОБА_3 за життя не оформив документи на належне йому нерухоме майно та не зареєстрував його належним чином.

Відповідно до другого абзацу пункту 3.1 розділу ІІІ Порядку затвердженого Наказом від 19.03.2013р. №95 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно довідки - характеристики Заставнівського РБТІ №214 від 27.09.2022 житловий

будинок з господарськими спорудами і будівлями, розташований в АДРЕСА_1 побудований у 1967-1978 роках.

Відповідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема iз правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо iнше

прямо не випливає iз закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.392 ЦК України в разi вiдсутностi документів на право власності, власник може вимагати визнання права власності в судовому порядку.

Таким чином, сукупність зібраних у справі доказів, дають суду право зробити висновок, що позовні вимоги обґрунтовані і їх слід задовольнити з метою реалізації позивачем своїх законних спадкових прав.

На підставі викладеного та керуючись ст.524, 525,526,527,535,548,549 ЦК Української РСР, ст.ст. 328,392,1297 ЦК України, ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст. ст. 200, 206, 211, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку домогосподарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ.А, літньої кухні літ.Б, сараю літ.В, сараю літ.Г, сараю літ.Д, підвалу під частиною будівлі, ганку А-а, криниці №1, хвіртки-воріт №2, огорожі №3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін по справі:

позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ( НОМЕР_3 ), житель АДРЕСА_2 ;

представниця позивача- Сімків Євгенія Вікторівна, адвокат, ордер від 14.06.2023;

відповідач- територіальна громада с.Кадубівці в особі Кадубовецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, вул. Михайловського, 22 с. Кадубівці Чернівецького району Чернівецької області.

Повний текст рішення складено 13.09.2023

Суддя О.Пухарєва