Справа № 203/773/22
Провадження № 2/0203/221/2023
УХВАЛА

07 липня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Пльохіної В.В.,

за участі:

представника позивача Забари А.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження питання про прийняття до розгляду зміненої редакції позовної заяви в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання провести приватизацію квартири,

ВСТАНОВИВ:

15.02.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась представник позивача ОСОБА_1 адвокат Забара Альона Володимирівна з позовом до Дніпровської міської ради, в якому просила суд:

- визнати дії Дніпровської міської ради щодо відмови у приватизації квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 незаконним;

- зобов`язати Дніпровську міську раду провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2022 року, цивільну справу №203/773/22, провадження №2/0203/784/2022, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М.

Ухвалою суду від 18.02.2022 року було відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 19.10.2022 року було задоволено клопотання представника позивача про заміну відповідача в цивільній справі та замінено первісного неналежного відповідача Дніпровську міську раду на належного відповідача Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради.

15.09.2022 року представник позивача разом з клопотанням про заміну неналежного відповідача на належного подала до суду уточнену редакції позовної заяви, в якій уточнила суб`єктний склад учасників справи, а саме: відповідача, вказавши належного відповідача Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради та звернувши до нього позовні вимоги, в якій позивач просить суд:

- визнати дії Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про відмову у приватизації квартири АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 , незаконними;

- зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради провести приватизацію квартири АДРЕСА_1 , на ім`я ОСОБА_1 ;

- стягнути з Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати.

У чергове підготовче засідання, призначене на 07.07.2023 року, з`явилась представник позивача.

Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, будь-яких заяв чи клопотань щодо участі у судовому засіданні до суду не надсилав.

Суд, заслухавши думку представника позивача, на підставі положень ст. ст. 128, 223 ЦПК України продовжив підготовче засідання за даною явкою за відсутності представника відповідача.

Під час підготовчого засідання суд поставив на обговорення питання про прийняття до розгляду зміненої редакції позовної заяви, з урахуванням заміни неналежного відповідача у справі на належного відповідача, та наданням представником позивача до суду уточненої редакції позовної заяви.

Представник позивача просила суд прийняти до розгляду змінену редакцію позовної заяви, з урахуванням заміни неналежного відповідача у справі на належного відповідача, зазначивши, що суд вже вирішив клопотання про заміну неналежного відповідача на належного відповідача.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши норми ЦПК України, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України, основними засадами (принципами) цивільного судочинства є , зокрема, верховенство права , повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін , диспозитивність , пропорційність.

Відповідно до положень ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Аналіз викладеного вище вказує, що нормами ЦПК України визначено право позивача на збільшення або зменшення розміру позовних вимог, зміну підстав та предмета позову до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Водночас подання заяви про уточнення чи доповнення позовних вимог ЦПК України не передбачено.

Аналогічну правову позицію відображено у постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 листопада 2021 року, справа № 405/3360/17 (провадження № 61-9545сво21) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 3 квітня 2019 року у справі № 369/11526/16-ц (провадження № 61-44511св18), за якими процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або «уточнення» позовних вимог.

Тому в разі надходження до суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. При цьому при поданні вказаних заяв (клопотань) позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України. При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предмет позову кореспондується із способами захисту права, які визначені, зокрема у статті 16 Цивільного кодексу України, а відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, що може полягати в обранні позивачем іншого/інших, на відміну від первісно обраного/них способу/способів захисту порушеного права, в межах спірних правовідносин.

Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не будуть забезпечувати чи не в повній мірі забезпечать позивачу захист його порушених прав та інтересів.

Зміна предмету позову можлива, зокрема у такі способи:

1) заміна одних позовних вимог іншими;

2) доповнення позовних вимог новими;

3) вилучення деяких із позовних вимог;

4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин.

Такі висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.07.2021 року у справі №910/18389/20 та від 17 серпня 2021 року у справі №910/19210/15.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, враховуючи конкретні обставини справи та вимоги заяви представника позивача, заміну неналежного відповідача на належного відповідача та звернення позивачем до належного відповідача своїх позовних вимог, розцінює її як заяву про зміну предмета позову. При цьому суд враховує те, що при поданні позовної заяви в зміненій редакції від 15.09.2022 року представник позивача дотрималась вимог, встановлених ст. ст. 49, 175-177 ЦПК України, та подала змінену редакцію позовної заяви у встановлений ЦПК України строк до закінчення підготовчого засідання, враховуючи, що справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що змінену редакцію позовної заяви, якою змінено предмет позову в цивільній справі, слід прийняти до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 49, 51, 178-180, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Прийняти до розгляду змінену редакцію позовної заяви в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання провести приватизацію квартири.

Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали разом з доказами, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу.

У разі ненадання відповідачем відзиву на позов у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними у справі матеріалами, відповідно до частини 8 статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання відзиву на позов разом з доказами, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення позивача, а також разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) відповіді на відзив і доданих до неї доказів відповідачу.

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня його отримання з викладом своїх пояснень, міркувань і аргументів щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення разом з відповідними доказами та доказами їх направлення (надання) позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду складений 14.07.2023 року.

Суддя Ф.М. Ханієва