Справа № 361/2175/21
Провадження № 2/361/375/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

11 серпня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді Сердинського В.С.

за участю секретарів судового засідання Удовенко Д.С., Оряпа В.К.,

Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Позивач зазначив, що 15 листопада 2017 року між ним та ОСОБА_2 укладено попередній договір №15.11.17, відповідно до умов якого він (позивач) зобов`язався виплачувати відповідачу, починаючи з листопада 2017 року, поворотну фінансову допомогу в розмірі 15 000 грн 00 коп. щомісячно, до десятого числа кожного місяця протягом будівництва ним (позивачем) житлового будинку. Після продажу відповідачем однієї з квартир у цьому житловому будинку останній зобов`язався повернути (виплатити) йому (позивачу) повну суму наданої поворотної фінансової допомоги.

Про отримані суми зазначеної фінансової допомоги відповідач власноручно зробив застереження на примірнику попереднього договору позивача.

Зауважував, що відповідач отримував від нього 15 000 грн 00 коп. щомісячно. Зокрема, за десять місяців (листопад і грудень 2017 року; з січня по серпень 2018 року) відповідачем ОСОБА_2 отримано від позивача 150 000 грн 00 коп.

Відповідач в порушення умов зобов`язання грошові кошти не повернув, від добровільного виконання обов`язку ухиляється, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути із відповідача на його користь заборгованість з поворотної фінансової допомоги за попереднім договором №15.11.17 від 15 листопада 2017 року в розмірі 150 000 грн 00 коп.; стягнути із відповідача на його користь понесені судові витрати.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив про їх задоволення в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі й через оголошення на офіційному вебсайті Броварського міськрайонного суду Київської області на офіційному вебпорталі «Судова влада України». Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

15 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено попередній договір №15.11.17.

Відповідно до п. 1 попереднього договору власними силами ОСОБА_1 зобов`язується виконати будівельні роботи на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_2 , згідно із погодженим проєктом та відчужити будинки АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 першого та другого поверху житлового фонду за земельну ділянку.

Відповідно до п. 7 вищевказаного договору починаючи з листопада 2017 року ОСОБА_1 зобов`язується виплачувати поворотну фінансову допомогу в розмірі 15 000 грн в місяць до 10-го числа кожного місяця протягом будівництва. Після продажу однієї з квартир житлових будинків АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 ОСОБА_2 зобов`язується виплатити ОСОБА_1 повну суму поворотної фінансової допомоги, наданої за період будівництва.

Відповідач ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 150 000 грн 00 коп., про що власноруч написав розписку (зворотна сторона аркуша справи 7).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартир АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_8 , є ОСОБА_2 .

Отже, відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за попереднім договором №15.11.17 від 15 листопада 2017 року.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до здійснення позитивної дії (до повернення позики), а інша сторона позикодавець стає кредитором, набуваючи право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Відповідно до пункту 257 частини першої статті 14 Податкового кодексу України фінансова допомога це фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога це сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Порівняння диспозицій наведених норм права дає підстави стверджувати про наявність спільних ознак правових відносин та, відповідно, аналогічне правове регулювання. Окрім цього, необхідно врахувати, що у законодавстві не встановлюється будь-яких обмежень щодо кола осіб, які можуть бути сторонами договору позики. Тому позикодавцем та позичальником можуть бути як юридичні, так і фізичні особи, як резиденти, так і нерезиденти. Чинним цивільним законодавством не передбачені обмеження також й щодо суми позики.

Таким чином, договір, що був укладений між сторонами, за своєю правовою природою є договором позики, а тому під час вирішення спору необхідно керуватися положеннями ЦК України, що регулюють правовідносини, які виникли з договору позики.

Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем доводи позивача належними та допустимими доказами не спростовано. Фактично не спростовано належне виконання умов попереднього договору №15.11.17 від 15 листопада 2017 року, не надано доказів стосовно своєчасного повернення грошових коштів, отриманих від позивача у якості поворотної фінансової допомоги за попереднім договором №15.11.17 від 15 листопада 2017 року у сумі 150 000 гривень 00 копійок, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 141 ЦК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 500 гривень 00 копійок.

Керуючись ст. 14 ПК України, ст.ст. 526, 560, 610, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 258-259, 263-265, 280-284, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , дата народження: невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , дата народження: невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , заборгованість з поворотної фінансової допомоги за попереднім договором №15.11.17 від 15 листопада 2017 року в розмірі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , дата народження: невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , дата народження: невідомо, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В.С. Сердинський