Ухвала

13 вересня 2023 року

місто Київ

справа № 755/14716/21

провадження № 61-10615ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційних проваджень за касаційними скаргами Державного підприємства «ФІНАНСУВАННЯ ІНФРАСТРУКТУРНИХ ПРОЕКТІВ»

на ухвали Київського апеляційного суду від 26 липня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «ФІНАНСУВАННЯ ІНФРАСТРУКТУРНИХ ПРОЕКТІВ» про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у вересні 2021 року звернулася до суду з позовом до Державного підприємства «ФІНАНСУВАННЯ ІНФРАСТРУКТУРНИХ ПРОЕКТІВ»

(далі - ДП «ФІП»), в якому просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ ДП «ФІП» від 23 липня 2021 року № 290-К «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- поновити її, ОСОБА_1 , на посаді головного бухгалтера бухгалтерії ДП «ФІП», а за відсутності цієї посади в штатному розписі - на іншій посаді, що є рівнозначною посаді головного бухгалтера бухгалтерії ДП «ФІП», з 23 липня 2021 року;

- стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 липня 2021 року до дня ухвалення судового рішення.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 22 листопада 2022 року Голосіївський районний суд міста Києва відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою від 04 липня 2023 року Київський апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 22 листопада 2022 року, ухвалив нове рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_1 .

Суд визнав незаконним та скасував наказ ДП «ФІП» від 23 липня 2021 року № 290-К «Про звільнення ОСОБА_1 ».

Поновив ОСОБА_1 на посаді головного бухгалтера бухгалтерії ДП «ФІП», а за відсутності цієї посади в штатному розписі - на іншій посаді, що є рівнозначною посаді головного бухгалтера бухгалтерії ДП «ФІП», з 23 липня 2021 року.

Стягнув з ДП «ФІП» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 23 липня 2021 року до 04 липня 2023 року у розмірі 1 084 771, 80 грн, що визначено без вирахування податків та обов`язкових платежів.

Визначив, що рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Здійснив розподіл судових витрат.

Ухвалою від 26 липня 2023 року Київський апеляційний суд виправив описку в резолютивній частині повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року, виключивши із п`ятого абзацу повного тексту постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року такі слова: «а за відсутності цієї посади в штатному розписі на іншій посаді, що є рівнозначною посаді головного бухгалтера бухгалтерії Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів».

Ухвалою від 26 липня 2023 року Київський апеляційний суд задовольнив заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки, допущеної у виконавчому листі від 20 липня 2023 року, виданому Київським апеляційний судом на примусове виконання постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року у справі № 755/14716/21 за позовом ОСОБА_1 до ДП «ФІП» про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Суд у графі «Суд вирішив» виключив такі слова: «а за відсутності цієї посади в штатному розписі на іншій посаді, що є рівнозначною посаді головного бухгалтера бухгалтерії Державного підприємства «Фінансування інфраструктурних проектів».»

Ухвалою від 26 липня 2023 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення заяву ДП «ФІП» про роз`яснення та відстрочення виконання постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Державне підприємство «ФІНАНСУВАННЯ ІНФРАСТРУКТУРНИХ ПРОЕКТІВ» (далі - ДП «ФІП») 10 серпня 2023 року подало до Верховного Суду три касаційні скарги, у яких просить скасувати ухвали Київського апеляційного суду від 26 липня 2023 року.

Ухвалою від 17 серпня 2023 року Верховний Суд залишив касаційні скарги без руху та надав заявнику строк для виконання її вимог.

Заявник 29 серпня 2023 року подав до Верховного Суду три виправлені касаційні скарги, у яких належно сформулював їх процесуальні вимоги.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, зазначені у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Правилами частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Щодо визначення підстав касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 липня 2023 року про виправлення описки у постанові суду апеляційної інстанції

Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначив те, що:

- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 300/765/15-ц, від 07 грудня 2021 року у справі № 754/5790/20, від 04 травня 2022 року у справі № 59/8191/14-ц, згідно з якими відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність. Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився;

- (2) короткий текст оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 04 липня 2023 року не відповідає змісту повного тексту цього судового рішення.

Щодо визначення підстав касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 липня 2023 року про виправлення помилки у виконавчому листі

Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначив те, що:

- (1) враховуючи, що суд апеляційної інстанції оскаржувану ухвалу від 26 липня 2023 року постановив як суд першої інстанції, що є протиправним, тому ця ухвала не переглядалася в апеляційному порядку, хоча відповідно до пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України в апеляційному порядку переглядаються ухвали про внесення виправлення у виконавчий лист;

- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 300/765/15-ц, від 07 грудня 2021 року у справі № 754/5790/20, від 04 травня 2022 року у справі № 59/8191/14-ц, згідно з якими відповідно до частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, зазначення дат та строків тощо. Суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність. Арифметична помилка - це помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку із використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже, не можуть бути виправлені застосування неправильних методик підрахунку та неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень. Суд може виправити лише ті арифметичні помилки, яких він сам припустився.

Щодо визначення підстав касаційного оскарження ухвали Київського апеляційного суду від 26 липня 2023 року про роз`яснення рішення та відстрочення виконання рішення

Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначив те, що:

- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 14 травня2019 року у справі № 904/2526/18, від 06 жовтня 2020 року у справі № 233/3676/19, щодо визначення поняття роз`яснення судового рішення та визначення потреби здійснення такого.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень суду апеляційної інстанції заявником у поданих касаційних скаргах зазначена та підстава, яка згадана у частині другій статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду виконані, касаційні скарги подані з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають приписам статті 389 ЦПК України для відкриття касаційних проваджень.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційних скарг без руху, повернення касаційних скарг, а так само відмови у відкритті касаційних проваджень.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційні провадження у справі.

Надіслати учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзиви на касаційні скарги, які за формою і змістом мають відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак