28.08.2023 Єдиний унікальний номер 205/9544/14-ц
Номер провадження: 4с/205/29/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на бездіяльність державного виконавця Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

ВСТАНОВИВ:

Скаржник, ОСОБА_1 (далі скаржник) звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2015 року по справі за № 205/9544/14-ц вирішено стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № ML-302/198/2008 від 09.07.2007 року у розмірі 241 594 доларів США 66 центів та судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 14.09.2016 року заява представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ОСОБА_4 була задоволена, заочне рішення скасовано.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2017 року по справі за № 205/9544/14-ц вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № ML-302/198/2008 від 09.07.2007 року станом на 10.11.2014 року у розмірі 46 688 доларів США 29 центів та судові витрати по справі.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2017 року в оскаржуваній частині, яким відмовлено у задоволені позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості Кредитним договором № ML-302/198/2008 від 09.07.2007 року із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у повному обсязі та відмовлено у стягненні з ОСОБА_2 заборгованості за відсотками у сумі 5267 доларів США 55 центів, що еквівалентно 76 221 грн. 44 коп. та заборгованості по пені в сумі 189 638 доларів США 82 центів, що еквівалентно 2 744 073 грн. 72 коп. залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 18.06.2020 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 року залишено без змін.

Таким чином, із вище викладеного вбачається, що ОСОБА_1 не є боржником перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Однак, скаржник зазначає, що на виконання означеного судового рішення на його майно органом ДВС було накладено арешт. На неодноразові звернення щодо зняття арешту суб`єкт оскарження ніяких дій щодо скасування такого арешту не вчиняє.

У зв`язку з вищевикладеним скаржник вимушений звернутися до суду та просити суд: 1) визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуленко Світлани Олександрівни щодо невжиття заходів задля зняття арештів № 15003616 з майна ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винести постанови про зняття арешту з майнаОСОБА_1 зазначеного у реєстрі обтяжень під № 15003616 та 3) скасувати арешт зазначений в реєстрі обтяжень під № 15003616, який був внесений у реєстр на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, сері та номер: 51229533, виданий 06.06.2016 року Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Русецькою Оксаною Олександрівною.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), направив до суду письмові пояснення на скаргу, в яких просив відмовити в повному обсязі в задоволені вказаної скарги.

В обґрунтування заперечень посилався на те, що при перевірці Автоматизованої системи виконавчого провадження (спец розділ) встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з 07.09.2016 року перебувало виконавче провадження № 51229533 з примусового виконання виконавчого листа за № 2/205/819/15 від 01.03.2016 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська. В подальшому виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що 03.10.2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В межах примусового виконання наведених виконавчих проваджень, державним виконавцем вживались заходи примусового виконання, в тому числі постановою державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику та праві власності. Постанови направлені для належного виконання в органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника та сторонам. Відповідні записи належним чином внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Надати більш детальну інформацію щодо виконавчого провадження та матеріали виконавчого провадження для ознайомлення, не виявляється можливим, оскільки відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 року № 1829/5, виконавче провадження № 51229533 знищено за закінченням терміну їх зберігання. Таким чином, в задоволені вказаної скарги просили відмовити в повному обсязі.

Представник скаржникаОСОБА_1 - адвокат Савко Віталій Вікторович надіслав до суду заяву про розгляд справи без участі скаржника та його представника.

Заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», в особі свого представника в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скаржника та заперечення суб`єкта оскарження, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Матеріалами справи підтверджено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2015 року по справі за № 205/9544/14-ц вирішено стягнути солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № ML-302/198/2008 від 09.07.2007 року у розмірі 241 594 доларів США 66 центів та судові витрати по справі.

Матеріалами справи також підтверджено, щоухвалою суду від 14.09.2016 року заява представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ОСОБА_4 була задоволена, заочне рішення скасовано та винесено нове рішення 02.10.2017 року по справі за № 205/9544/14-ц, яким вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за Кредитним договором № ML-302/198/2008 від 09.07.2007 року станом на 10.11.2014 року у розмірі 46 688 доларів США 29 центів та судові витрати по справі.

Також судом встановлено, що постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2017 року в оскаржуваній частині, яким відмовлено у задоволені позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про стягнення заборгованості Кредитним договором № ML-302/198/2008 від 09.07.2007 року із ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у повному обсязі та відмовлено у стягненні з ОСОБА_2 заборгованості за відсотками у сумі 5267 доларів США 55 центів, що еквівалентно 76 221 грн. 44 коп. та заборгованості по пені в сумі 189 638 доларів США 82 центів, що еквівалентно 2 744 073 грн. 72 коп. залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 18.06.2020 року рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.10.2017 року та постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.09.2018 року залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Автоматизованої системи виконавчого провадження (спец розділ) встановлено, на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з 07.09.2016 року перебувало виконавче провадження № 51229533 з примусового виконання виконавчого листа за № 2/205/819/15 від 01.03.2016 року, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська на виконання означеного заочного рішення, яке згодом було скасоване.

Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на все нерухоме майно боржника на підставі постанови вказаного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 10.06.2016 року по виконавчому провадженню № 51229533 було накладено арешт на все майно скаржника, як боржника за вказаним виконавчим провадженням. А саме, номер запису про обтяження: 15003616, дата та час державної реєстрації: від 10.06.2016 року 10:34:25, вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження , сері та номер № 51229533, виданий 06.06.2016 року, видавник: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Русецька Оксана Олександрівна, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер : НОМЕР_2 , виданий 21.03.2002 року, видавник: Першотравенський Мв УМВС України в Дніпропетровстькій області, країна громадянства : Україна,; орган державної влади, обтяжував: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головне територіальне управління юстиції в Дніпропетровській області, , країна реєстрації: Україна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

Згідно із письмових пояснень Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), станом на день розгляду скарги матеріали виконавчого провадження № 51229533 були знищені за закінченням терміну його зберігання, будь-яких заходів примусового характеру по відношенню до стягувача, як боржника, вказаним органом ДВС не здійснюється.

Суд зазначає, що згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, шо була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Одночасно із цим, згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, означене виконавче провадження підлягало закінченню із означеною підстави.

Частиною другою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Водночас, у випадку закінчення виконавчого провадження, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні, і державний виконавець мав вчинити дії щодо зняття арешту, накладеного на майно боржника, зазначивши про таке у відповідній постанові про закінчення виконавчого провадження.

Подаючи заяву про зняття арешту з майна, ОСОБА_1 вказав, що він не є боржником перед стягувачем. Відмовляючи у знятті арешту, державний виконавець не оспорював вищевказавний факт. При цьому матеріалами справи підтверджено, що виконавче провадження № 51229533 є закінчим, його матеріали знищені, судове рішення на підставі якого було видані виконавчі листи скасовано, а безпосередньо строки пред`явлення до виконання вказаних таких виконавчих листів, які визначені законом, сплинули.

За таких обставин суд вважає, що чинність арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 , є безпідставним, оскільки у подальшому застосуванні такого арешту відсутня необхідність, а сама наявність протягом тривалого часу (майже 7 років) не скасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Однак в даному випадку матеріалами справи не підтверджено, що в момент винесення постанови про закінчення вказаного виконавчого провадження державним виконавцем було вжито заходів щодо зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За змістом ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на наведене, суд вважає за необхідним означену скаргу задовольнити частково, визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо невжиття заходів задля зняття арештів № 15003616 з майна стягувача, як боржника, та зобов`язати посадових осіб органу ДВС зняти відповідний арешт із усього майна вказаної особи.

В частині вимог скарги щодо скасування арешту саме судом слід відмовити, оскільки заходи щодо такого скасування мають бути вчинені саме державним виконавцем на виконання вище наведених вимог чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 367,369,374,376,381,382 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадженян», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), на бездіяльність державного виконавця Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),- задовольнити частково.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Гуленко Світлани Олександрівни щодо невжиття заходів задля зняття арештів № 15003616 з майна ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт із усього майна ОСОБА_1 , яке накладене в рамках виконавчого провадження № 51229533, а саме обтяження: номер запису про обтяження: 15003616, дата та час державної реєстрації: від 10.06.2016 року 10:34:25, вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження , сері та номер № 51229533, виданий 06.06.2016 року, видавник: Головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області Русецька Оксана Олександрівна, особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер : НОМЕР_2 , виданий 21.03.2002 року, видавник: Першотравенський Мв УМВС України в Дніпропетровстькій області, країна громадянства : Україна,; орган державної влади, обтяжував: Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головне територіальне управління юстиції в Дніпропетровській області, , країна реєстрації: Україна, опис предмета обтяження: все нерухоме майно.

4. У задволені решти вимог за скаргою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан

.