н/п 2-з/490/145/2023 Справа № 490/3976/21
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
УХВАЛА

про забезпечення позову

15 вересня 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Позднякову Є.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження майна у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Дворецький Костянтин Миколайович, про визнання договору дарування недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

28.05.2021 року року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача , в якому просив визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений 20.07.2011 року між ним та ОСОБА_2 , посвідчений приваним нотаріусом Дворецьким К.М. за реєстраційним № 1267.

18 жовтня 2021 року надано відзив на позов, в якому відповідач заперечує позовні вимоги.

Вказана справа перебувала в провадженні судді Центрального районного суду м.Миколаєва Саламатіна О.В. з 02.06.2021 року.

Ухвалою судді Гуденко О.А. від 07.07.2022 року справу прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання у справі .

Ухвалою суду від 12 червня 2023 року закрито підготовче провадження по справі та у зв`язку з надмірною навантаженістю призначити справу до судового розгляду по суті на 12 вересня 2023 рокую

Судове засідання 12.09.2023 року було відкладено за клопотанням представника відповідача та у зв`язку з неявкою відповідачки.

15 вересня 2023 року на адресу Центрального районного суду м. Миколаєва від позивача - ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити позов шляхом накладення заборони укладати угоди щодо відчуження спірної квартири, що належить відповідачці ОСОБА_2 , а саме: квартири АДРЕСА_1 . При цьому, заявник посилається на те, що йому стало відомо про намір відповідачки позбавитися цієї квратири, щоб позбавити позивача єдиного житла - що може призвести до неможливості примусового виконання в майбутньому рішення у даній справі.

Відповідно до ст.150ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч.1 ст.153ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5, 6 ст.153ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, ознайомившись з матеріалами позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачці.

Накладення арешту на квартиру не є позбавленням права власності на неї відповідача, зважаючи на що, з урахуванням встановлених обставин, накладення арешту на квартиру є виправданим, а рішення про накладення арешту є таким, що підтримує "справедливу рівновагу" між загальним інтересом відповідача по справі та захистом прав позивача.

Суд дійшов висновку, що зазначений у заяві захід забезпечення позову (накладення арешту) як такий є ефективним та необхідним з огляду на предмет спору. Невжиття даного заходу забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку, якщо рішення суду буде ухвалене на його користь.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 149-153, 157, 258, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони укладати усі види угод щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 , ,що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Центральним РВ ММУ 10 05.1996 року ).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження.

Копію ухвали суду для виконання направити в Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) та позивачу для пред`явлення до виконання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя О.А. Гуденко