Провадження № 2/466/877/23
У Х В А Л А

12 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м.Львова у складі:

головуючої-судді ЛУЦІВ-ШУМСЬКОЇ Н.Л.

секретар ПОПЕНКО І.І.

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення додаткових витрат на дітей,

в с т а н о в и в:

На розгляді Шевченківського районного суду м.Львова знаходиться дана цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на двох дітей в розмірі 59426,60грн. та 29523,95грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 20.02.2023 за правилами спрощеного позовного провадження.

27.02.2023р. відповідач подав відзив, у якому позовні вимоги заперечив повністю.

В судові засідання, які були призначені на 26.06.2023 року, 21.08.2023 року та 12.09.2023 року, позивачка та її представник не з`явилися, хоча про час на місце судових засідань повідомлялись належним чином під розписку, через смс-помідомлення на абоненський номер ОСОБА_4 НОМЕР_1 та рекомендоаваним листом з повідомленням про вручення на адресу останньої. Крім того на електронну пошту представника позивачки ОСОБА_5 відправлено документ «Судова повістка про виклик до суду», що стверджується Довідкою про доставку електронного листа від 26.06.2023р. та 21.08.2023 року.

Причини неявки в судові засідання позивачка не повідомила.

Представник позивачки у день проведення судових засідань подала клопотання про відкладення розгляду справи та просила не розглядати справу у відсутності сторони позивача. Однак документи, що свідчили б про поважність неявки представника позивача суду ненадані.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 , враховуючи третю неявку представника позивача та неявку позивача у жодне судове засідання, просив суд залишити позов без розгляду.

Заслухавши думку відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 28 жовтня 2021 року у справі N 465/6555/16-ц провадження N 61-9020св21 зазначив, що системний аналіз норм процесуального права (ст.ст.43,44,223,257 ЦПК) дає підстави для висновку, що законодавець диференціює необхідність урахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, якою є неявка: першою чи повторною. Така диференціація обумовлена як необхідністю забезпечити дотримання прав позивача на участь у судовому засіданні у разі першої неявки за належного його повідомлення про час та місце судового засідання та поважності причин неявки, так і необхідністю введення певних обмежень з метою дотримання процесуальних строків розгляду справи, прав та інтересів іншої сторони - відповідача, який притягнутий до участі у справі позивачем, а тому саме останній має продемонструвати свій інтерес у як найскорішому розгляді справи, а отже зобов`язаний у розумні інтервали цікавитися провадженням у справі. Саме тому, повторна неявка позивача в судове засідання, незалежно від поважності її причин, дає суду підстави залишити позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його неявка не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Таким чином, зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами щоб не допустити затягування розгляду справи.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 11 березня 2021 року у справі N 558/9/18 (провадження N 61-13892св20).

Таких принципів і вимог позивачка та її представник не дотримуються.

Неявка позивачки та її представника в судові засідання є повторною.

Таку поведінку позивачки ОСОБА_4 та її представника адвоката Майстришин С.Р. суд розцінює не інакше, як зловживання своїми процесуальними правами з наміром затягнути розгляд і вирішення справи.

Згідно ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи. При цьому поважність причин повторної неявки в судове засідання законодавцем не вимагається.

Як уже зазначалося судом, позивачка у жодне із судових засідань у справі не прибула, не повідомила суд про причини свого неприбуття, що відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України вважається неявкою в судове засідання без поважних причин.

Представник позивачки була присутня в судовому засіданні 23.05.2023р., про наступне судове засідання 26.06.2023р. була повідомлена належним чином під розписку.

Відповідно до ч.5 ст.130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

В судове засідання 26.06.2023р. представник позивача не прибула, електронною поштою в день засідання скерувала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою. Ні до клопотання, ні в подальшому документів, які б підтверджували поважність неприбуття в судове засідання представник не подала.

Сама заява про хворобу без підтвердження належними доказами неможливості за станом здоров`я прибути в судове засідання та брати участь у розгляді справи судом розцінюється як неявка в судове засідання без поважних причин.

Про наступні судові засідання 21.08.2023р. та 12.09.2023р. представник позивача повідомлялася шляхом надсилання судової повістки на електронну адресу, що підтверджується довідками про їх доставлення.

Отже, і позивачка, і її представник були належним чином повідомлені про ці дати судових засідань.

Крім того, позивачці повістка на судове засідання 12.09.2023р. була надіслана рекомендованим листом з повідомленням про вручення, яке отримано завчасно 25.08.2023р.

У вказані судові засідання позивачка та її представник не прибули.

Враховуючи те, що позивачка і представник позивачки повторно не прибули в судове засідання по справі, суд розцінює таку їх поведінку як повторну неявку в судове засідання без поважних причин.

Оскільки належним чином повідомлена позивачка та її представник повторно не з`явилися в судові засідання без поважних причин, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подали, суд вважає, що клопотання відповідача підлягає до задоволення, відтак, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дітей слід залишити без розгляду.

Залишення позову без розгляду не позбавляє сторону права на повторне звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 44, 223, 257, 259, 260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дітей залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівської апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: Н. Л. Луців-Шумська