Справа № 450/1384/16-ц Провадження № 2/450/603/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування у розмірі 312 000,00 гривень, -

підстава позову (позиція позивача):

15 травня 2014 року між ПАТ «СК «Українська страхова група» та

ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних

засобів № 28-1301-14-00152, предметом якого є страхування транспортного засобу «Вольво»,

державний № НОМЕР_1 . 17 жовтня 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Вольво», державний № НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та

транспортного засобу «Шевролет», державний № НОМЕР_2 під керуванням

ОСОБА_1 . Позивачем було складено страховий акт та розрахунок до нього на підставі Експертизи №

971/14 та заяви. На підставі вищевказаних документів Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в

розмірі: 362 000 (триста шістдесят дві тисячі) гри. 00 коп., що підтверджується платіжним

дорученням № 27930 від 18.11.2014 року. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу винної сторони «Шевролет» д.н.з. НОМЕР_2 , застраховано у СК «Гарантія», за полісом обов`язкового страхування

«вільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/2683067. Згідно умов даного полісу розмір ліміту за заподіяння шкоди майну становить - 50 000 грн., розмір франшизи -0 (нуль) грн. Саме 50 000 грн. було сплачено СК «Гарантія» на рахунки позивача згідно рішення Господарського суду м. Києва. Отже сума яку не покриває поліс становить: 362 000 (триста шістдесят дві тисячі) грн. 00 коп. - 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. = 312 00 (триста дванадцять тисяч) грн. 00 коп..

05 квітня 2016 року Позивачем за адресою Відповідача була направлена Претензія про

відшкодування шкоди № 3580/УСГ, але жодної відповіді одержано не було. Просить стягнути з відповідача, з вини якої була заподіяна шкода суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 312 00, 00 коп.

Позиція відповідача: відповідач у судове засідання не з`явився.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

10.06.2016 року ухвала про відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що 17.10.2014 року відбулась дорожньо-траспортна пригода за участю транспортного засобу «ВОЛЬВО», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «ШЕВРОЛЕТ», державний № НОМЕР_2 під керуванням Відповідача.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 20.02.2015 року у справі № 450/155/15-к яка набрала законної сил 02.03.2015 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу «Шеврорле», д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована за полісом № АІ /2683067 в ПАТ «СТ «Гарантія», що зазначено в довідці № 9941 від 22.10.2014 року про дорожньо-транспортну пригоду.

Пошкоджений з вини відповідача автомобіль «Вольво» д.н.з. НОМЕР_1 був застрахований в ПрАТ «СК «Українська страхова група» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 28-1301-14-00152 від 15.05.2014 р.

У відповідності до умов вказаного договору страхування ПрАТ «СК «Українська страхова група» взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

20 жовтня 2014 року страхувальник ОСОБА_2 звернулася до позивача з повідомленням про подію з транспортним засобом та заявою про виплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту.

Загальний розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volvo XC 60», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті ДТП, відповідно до звіту № 971/14 про оцінку автомобіля, складеного 21.10.2014 оцінювачем ОСОБА_3 , становить 420 551,21 грн. що підтверджується звітом № 971/14 від 21.10.2014.

ПрАТ «СК «Українська страхова група» складено Страховий акт № ЗСКА-3972 відповідно до якого подія була визнана страховим випадком, а збитки, яких зазнав страхувальник підлягають відшкодуванню у розмірі 362 000,00 грн.

ПрАТ «СК «Українська страхова група» складено розрахунок страхового відшкодування як Додаток № 1 до Страхового акту № ЗСКА-3972 згідно якого сума страхового відшкодування склала 362 000,00 грн.

На підставі страхового акту № ЗСКА-3972 від 18.11.2014 р. позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_2 у сумі 362 000,00 грн.

Відповідно до полісу № АІ/2683067, судом встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування Приватним акціонерним товариством «Страхове товариство «Гарантія» (відповідачем), страхувальником за даним полісом визначено ОСОБА_1 , ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 50 000,00 грн., строк дії даного полісу з 00:00 год. 14.08.2014 до 13.08.2015.

Саме 50 000 грн. було сплачено СК «Гарантія» на рахунки позивача згідно рішення Господарського суду м. Києва. Отже сума яку не покриває поліс становить: 362 000 (триста шістдесят дві тисячі) грн. 00 коп. - 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. = 312 00 (триста дванадцять тисяч) грн. 00 коп.

Всі вищезазначені факти встановлені рішенням Господарського суду м. Києва, по справі № 910/25253/15 за позовом ПАТ «СК «Українська страхова група» до ПрАТ СТ «Гарантія», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій бере участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

05 квітня 2016 року позивачем за адресою відповідача була направлена Претензія про відшкодування шкоди № 3580/УСГ у розмірі 312 000,00 грн.

Згідно з частиною другою статті 1187ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 01.07.2004 року № 1961-IV«Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(далі - Закон № 1961-IV).

Відповідно до ст.5 цього Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону).

За змістом Закону №1961-IV (ст. 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ст. 29 Закону, зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством».

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом №1961-IVпорядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Виходячи з викладеного можна зробити висновок, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-IVу страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У постанові від 4 липня 2018 року у справі № 755/18000/15-ц Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок щодо забезпечення дієвості інституту обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зазначивши таке. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок із виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика в останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування згідно зі статтями3і5вказаногоЗаконуреалізує право вимоги, передбачене статтями 993 Цивільного кодексу України та 27Закону України від 9 лютого 2012 року № 4391-VI «Про страхування» шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до пункту 22.1статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За матеріалами справи встановлено, що цивільна відповідальність завдавача шкоди на час ДТП була застрахована у ПАТ СТ «Гарантія», яка визнала дану ДТП страховим випадком та сплатила страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн.

Позивач звернувся з позовними вимогами до відповідача в порядку суброгації, оскільки вважає, що відшкодувавши потерпілому шкоду, завдану внаслідок ДТП, набув тим самим права потерпілого на відшкодування з винної особи чи страховика, у якого було застраховано цивільну - правову відповідальність винної у ДТП особи.

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду п. 71 у справі 71 у справі 755/18006/15-ц Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в п 9 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад автомобіля),були застосовані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа відповідальна за шкоду не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодування збитків).

У постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 року у справі 6-691 цс15,зроблено висновок про те, що правильним є стягнення з винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 03.10.2018 року, справа № 686/17155/15-ц, провадження №61-18840 св18, від 05.12.2018 року, справа № 752/19570/15-ц, провадження № 61-19564 св18, від 22.01.2019 року, справа № 676/518/17.провадження № 61-8307св18.

Між тим, як вказано вище Позивач звертається до Відповідача за стягненням різниці для того щоб винуватець ДТП, відповідно до норм 1166 ЦК України, відшкодував завдану шкоду у повному об`єму.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, змагальність сторін та свобода надання ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом саме на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, які є підставою для звернення, в тому числі порушення права з боку відповідача.

За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що заявлений позов є підставним та підлягає до задоволення в частині стягнення з відповідача в користь позивача 312 000,00 (триста дванадцять тисяч) грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ПАТ «СК «Українська страхова група». суму в розмірі 312 000,00 грн. (триста дванадцять тисяч) грн. по відшкодуванню шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь ПАТ «СК «Українська страхова група», судовий збір у розмірі 4680, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.02.2023 року.

Учасники справи:

ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 03038, , м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А; ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

СуддяЄ. О. Данилів