Єдиний унікальний номер судової справи 711/5104/23
провадження № 2/712/2718/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

За участю

секретаря судового засідання Лебеденко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Черкаси цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

вимоги позивачки: про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась через свого представника адвоката Єлісєєва Д.О. до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вказуючи, що шлюб зареєстрований 19 грудня 2019 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 2388. Від шлюбу мають неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка зазначила, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на життя, сторони разом не мешкають і не ведуть спільне господарство. Фактичні шлюбні відносини припинені. Вважає, що подальше сімейне життя і збереження родини неможливе.

Ухвалою судді від 25.08.2023 року провадження по справі відкрито та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження.

До суду належно повідомлені про слухання справи учасники процесу не з`явилися.

У позовній заяві та окремо складеній заяві від 27.07.2023 представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Єлісєєва Д.О. зазначила, що просить провести судовий розгляд справи без її участі та у відсутності позивачки.

11.09.2023 відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою учасників справи, фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Перевіривши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі з 19 грудня 2019 року, який зареєстрований Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 2388, що підтверджується оригіналом повторно виданого 25.07.2023 свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.5), мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 8).

На час розгляду справи сторонами не заявлено вимог про наявність майнового спору з приводу спільного подружнього майна та про місце проживання дитини і його утримання.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з приписами ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Згідно ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ст. 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікований Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», який є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, який регулює цивільні відносини, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, відповідно до ст. 10 ЦК України, кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Стаття 8 Конвенції декларує, що кожен має право на повагу до його приватного i сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. За ч. 2 вказаної статті, органи державної влади не можуть втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом, і коли це необхідно в демократичному суспiльствi в інтересах національної i громадської безпеки або економічного добробуту країни, з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав i свобод інших осіб.

Як проголошено положеннями ст. 12 Конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права, так і безумовним правом чоловіка і жінки є право на розірвання шлюбу, через призму зокрема ст. ст. 5, 8 вказаного міжнародного договору.

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що між сторонами близько 15 років тому фактично припинені шлюбно-сімейні відносини.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно позовних матеріалів, позивачка у шлюбі прізвище не змінювала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 81, 223, 258-265, 273, 294 ЦПК України, ст. ст. 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 19 грудня 2019 року Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 2388, - розірвати.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Рішення може бути оскаржено повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 . Представник позивачки адвокат Єлісєєв Д.О.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий Л. Є. Мірошниченко