Ухвала

19 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 161/5741/21

провадження № 61-13303 ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання пункту 7.1 договору в частині недійсним і стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2023 року позовОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними пункт 7.1. кредитного договору від 07 жовтня 2007 року № VO21GK00001561 укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «ПриватБанк» в частині «винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 3% від суми виданого кредиту, у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати 0,2% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п. 3.11. даного Договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 6.2. даного Договору».

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнену з неї суму коштів, як винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 3% від суми виданого кредиту у розмірі 1 650,00 дол. США, а також безпідставно стягнені в період сплати 0,2% від суми виданого кредиту за період з 07 жовтня 2007 року по 29 березня 2021 року коштів у розмірі 17 710,00 дол. США; безпідставно стягнені в рахунок сплати відсоткової ставки за період з 07 жовтня 2007 року по 23 вересня 2021 року кошти у розмірі 21 814,30 дол. США; безпідставно стягнену пеню за період з 07 жовтня 2007 року по 29 березня 2021 року у розмірі 114,01 дол. США, а всього 41 288,31 дол. США.

Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 9 343,00 грн.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 квітня 2023 року стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати за надання професійної правничої допомоги у розмірі 9 000,00 грн, витрати на оплату експертизи у розмірі 25 600,00 грн.

Постановою Волинського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 квітня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 10 квітня 2023 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

До Верховного Суду09 вересня 2023 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Волинського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Щодо форми і змісту касаційної скарги

На виконання вимог пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі зазначається клопотання особи, яка подає скаргу.

У порушення вимог пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі не зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.

Зі змісту касаційної скарги убачається, що заявник подає касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції та вважає її незаконною і такою, що підлягає до скасування. При цьому не просить її скасувати та не зазначає, яке судове рішення за результатами розгляду касаційної скарги має ухвалити суд касаційної інстанції.

Таким чином, заявнику необхідно уточнити вимоги касаційної скарги та викласти їх відповідно до повноважень суду касаційної інстанції.

Щодо підстав касаційного оскарження

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України визначено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, постанову Верховного Суду, не дослідження судом зібраних у справі доказів, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження з визначенням конкретного пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав). Також надіслати на адресу суду копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Оскільки подана касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, її слід залишити без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 16 серпня 2023 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь