ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року

м. Харків

справа № 632/1851/21

провадження № 22-ц/818/842/23

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Мальованого Ю.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Тітченко О.В.

сторони справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу Акціонерного товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 лютого 2023 року у складі судді Кочнєва О.В.,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом після уточнення якого 01.11.2021 просив визнати протиправними дії відповідача щодо припинення газопостачання за адресою належної йому квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати відповідача відновити газопостачання за адресою належної позивачу квартири: АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідача на користь позивача вартість втраченого з вини відповідача газового лічильника «РЛ», заводський номер 423638, типорозміру G-4 вартістю 920,00 грн., витрати, понесені на придбання газового лічильника «РЛ», заводський номер 801309 вартістю 875,00 грн., в монтажі якого відповідачем відмовлено позивачеві, моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн., та судові витрати за розгляд справи у суді у розмірі 4000,00 грн., які пов`язані з наданням професійної правничої допомоги.

В обґрунтування позову зазначено, що станом на час подання позовної заяви у квартирі позивача газопостачання відповідачем не відновлено з протиправних причин, це спричиняє неподобства позивачу та членам його родини, у вказаних правовідносинах прямо порушуються права позивача як споживача послуг відповідача, дії відповідача не ґрунтуються на вимогах закону.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 лютого 2023 року позовні вимоги задоволені частково.

Визнано протиправними дії акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» щодо припинення газопостачання у квартири, належній ОСОБА_1 , розташованій за адресою: АДРЕСА_1 19 липня 2021 року.

Стягнуто з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 вартість належного позивачу та втраченого відповідачем лічильника РЛ, заводський номер 423638, типорозмір G-4, вартістю 920,00 грн (дев`ятсот двадцять грн. 00 коп.).

Стягнуто з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 вартість придбаного позивачем газового лічильника роторного типу РЛ, заводський номер 801309, типорозмір G-4, вартістю 875,00 грн. (вісімсот сімдесят п`ять грн 00 коп.).

Стягнуто з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, спричинену протиправними діями відповідача, у розмірі 50000,00 грн (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.).

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у вигляді половини сплаченого судового збору за розгляд вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 1135,00 грн. (одна тисяча сто тридцять п`ять грн. 00 коп.)

Стягнуто з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот грн. 00 коп.).

Стягнуто з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь держави судові витрати, пов`язані з розглядом справи, від сплати яких був звільнений позивач, у розмірі 2724,00 грн (дві тисячі сімсот двадцять чотири грн. 00 коп.)

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з встановлення дискримінаційних умов щодо споживача, яким є позивач по справі, з боку відповідача, що дозволело суду чітко встановити факт порушення його прав, а відповідно стягнути з відповідача вартість придбаного 06.04.2021 року лічильник газу роторного типу РЛ, заводський номер 801309, типорозмір G-4, вартістю 875,00 грн. Також, встановивши протиправність дій відповідача щодо відключення позивача від систем газопостачання, судом зроблено висновок про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Не погодившись з рішенням суду представник АТ «Харківгаз» подалаапеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини справи та надав неналежну оцінку доказам, що призвело до невірного вирішення справи. Крім того, суд допустив порушення норм процесуального права, неправомірно прийнявши уточнений позов, оскільки уточнені позовні вимоги фактично є новим позовом. Матеріали справи містять докази того, що АТ «Харківгаз» в повному обсязі виконало вимоги передбачені п.5 гл.8 розділу Х Кодексу ГРМ, встановивши позивачу безкоштовно власний розрахунковий лічильник для подальших комерційних розрахунків. Суд зробив необґрунтовані висновки про вартість належного позивачу лічильника газу, що було втрачено та не вірно застосував ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» стягнувши вартість придбаного позивачем лічильника. Відключення споживача від газопостачання було здійснено у встановленому законом порядку , тому висновки суду про неправомірну поведінку відповідача не обґрунтовані та суперечать вимогам закону. На підтвердження існування моральної шкоди позивачем до суду не надано жодного належного доказу, а також відсутні докази визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін у справі, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , що сторонами не оспорювалося. Вказана квартира є газифікованою та в ній був встановлений роторний лічильник газу типу «РЛ», заводський номер 423638.

02.10.2020 року відповідно до вимог наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України від 08.02.2016 року №193 «Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів» у позивача представника відповідача був знятий відповідний засіб обліку газу на повірку (т.1 а.с.16).

12.10.2020 року вказаний прилад обліку газу був визнаний непридатним на підставі довідки ДП «Весукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації та захисту прав споживачів» від 12.10.2020 року №39-1-3/32786 (т.1 а.с.17).

Вищезазначений лічильник газу позивачу повернутий не був, що підтверджує його заява ще від 03.03.2021 року на адресу відповідача (т.1 а.с. 18).

Доказів повернення позивачу лічильника газу типу «РЛ», заводський номер 423638 суду надані не були.

На підтвердження доказів вартості вищезазначеного лічильника позивач надав роздруківку з сайту Prom.ua про ринкову вартість такого виду лічильників газу (т.1 а.с.88).

06.04.2021 року ОСОБА_1 придбав лічильник газу роторного типу РЛ, заводський номер 801309, типорозмір G-4, вартістю 875,00 грн (т.1 а.с.87, 90).

На підставі акту від 19.07.2021 року про припинення газопостачання на об`єкт споживача квартиру позивача було відключено від газопостачання . Підставою цього була зазначена причина порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу аварійної ситуації, а саме через відсутність доказів проведення технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання, які повинен надати саме позивач, і що він зробити не зміг (т.1 а.с.27).

При підключенні позивача 27.01.2022 року на підставі його заяви по акту №30 про відновлення газопостачання на об`єкті споживача ОСОБА_1 було встановлено новий лічильник газу, що придбаний за рахунок відповідача та встановлено, що порушень Правил безпеки систем газопостачання не виявлено (т.1 а.с.198).

Також, під час судового розгляду встановлено, що будь-яких робіт на внутрішніх мережах споживача у період з 19.07.2021 року до 27.01.2022 року з боку уповноважених представників відповідача не проводилося.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предметом спору є захист права власності та захист прав споживача на своєчасне та якісне отримання послуг з газопостачання

Судова колегія вважає, що суд правильно встановив характер спірних правовідносин, що врегульовані нормами ЦК України , Закону України « Про житлово комунальні послуги» Кодексу ГРС, закону « Про Захист прав споживачів».

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон №2189-VIII), цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Як наведено у ст. 2 Закону №2189-VIII, предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Згідно п. 3, 5 ч. 2 ст. 7 Закону №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).

Згідно з п.3 та п.4 ч.1 ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

Відповідно до п.5.4 наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості №285 від 15.05.2015 року «Про затвердження Правил безпеки систем газопостачання», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.06.2015 року за №674/27119 технічне обслуговування внутрішніх газопроводів і газового обладнання житлових і громадських будівель, комунально-побутових об`єктів невиробничого характеру здійснюється відповідно до вимог документації з експлуатації заводів-виробників газового обладнання на договірних засадах; умови для технічного обслуговування забезпечуються власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) відповідно до вимог чинного законодавства України.

Абзац 7 пункту 5.7 вказаного наказу передбачає, що підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови не забезпечення власником (балансоутримувачем та/або орендарем (наймачем)) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави.

Технічне обслуговування це системи обходів (оглядів), ремонтів, які дають змогу утримувати обладнання в справному стані. При технічному обслуговуванні здійснюються: контроль за технічним станом, перевірка на загазованість, виявлення місць витоку газу, очищення, змащення, регулювання та інші операції з утримання працездатності і справності системи газопостачання (п.2.1 розділу ІІ «Правил безпеки систем газопостачання», затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості №285 від 15.05.2015 року).

Повірка лічильників газу здійснюється відповідно до Закону про метрологію; Порядку подання ЗВТ на періодичну повірку, обслуговування та ремонт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 № 474; Порядку проведення повірки законодавчо регульованих ЗВТ, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Мінекономрозвитку від 08.02.2016 № 193, зареєстрованим у Мін`юсті 24.02.2016 за № 278/278/28408; Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованим у Мін`юсті 06.11.2015 за № 1379/27824 (далі Кодекс).

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судова колегія погоджується з висновком суду про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача вартості втраченого лічильника газу РЛ, заводський номер 423638, типорозмір G-4, вартістю 920,00 грн, оскільки відповідач не надав доказів на підтвердження повернення належного позивачу майна та обраний позивачем спосіб захисту порушеного права у вигляді відшкодування вартості цього майна є належним.

Доказів іншої вартості вищезазначеного лічильника ніж встановлено судом відповідачем не надано.

Разом з тим апеляційний суд не може погодитися з висновком суду про стягнення вартості газового лічильника роторного типу РЛ, заводський номер 801309, типорозмір G-4, вартістю 875,00 грн. Згідно матеріалів справи замість знятого на повірку роторного лічильника газу типу «РЛ», заводський номер 423638, відповідачу у встановленому законом порядку було встановлено перехідний патрубок після чого позивачу надавались послуги з газопостачання.

Згідно зі статтею 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується.

Відповідно до акту про монтаж побутового лічильника газу від 20.07.2021 АТ «Харківгаз» придбало та встановило 20.07.2021 у позивача лічильник газу САМГАЗ заводський номер 7086434 відповідно до вимог закону (т. 1 а.с. 28).

Висновки суду про те, що відповідач відмовив позивачу у встановлені придбаного позивачем за власний рахунок лічильнику газу ( якого) не відповідають встановленим у справі обставинам та є припущенням.

Причиною відключення газу за адресою проживання позивача за змістом акту від 19.07.2012 стало порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації (т. 1 а.с. 27).

З огляду на зазначене позивач придбав лічильник роторного типу РЛ, заводський номер 801309, типорозмір G-4, вартістю 875,00 грнза власною ініціативою, не обумовленою неправомірною поведінкою відповідача або його вимогами.

Тому рішення суду в частині стягнення з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 вартість придбаного позивачем газового лічильника роторного типу РЛ, заводський номер 801309, типорозмір G-4, вартістю 875,00 грн підлягає скасуванню і в задоволенні позову в цій частині належить відмовити.

Згідно акту № 30 від 28.01.2022 газопостачання за адресою позивача було поновлено. (т. 1 а.с. 198).

Таким чином в квартирі ОСОБА_1 було відсутнє газопостачання у період з 19.07.2021 року до 27.01.2022 року.

Судова колегія погоджується з висновком суду про доведеність неправомірної поведінки відповідача при обмеженні позивача в отриманні послуг з газопостачання.

Суд дав належну оцінку змісту акту від ( про відключення) та акту від (про підключення) та дійшов обґрунтованого висновку про те, що зафіксовано у акті від 19.07.2012 порушення у вигляді порушення вимог Правил безпеки системи газопостачання та не мало під собою належного аргументування. Даних в чому конкретно полягало зазначене порушення та як саме воно було усунено станом на 27.01.2022 року ( які саме дії були здійснені,роботи проведені, складені документи тощо) матеріали справи не містять. Таким чином дії відповідача, що лише констатували порушення з боку споживача вимог Правил безпеки системи газопостачання, без викладення конкретного змісту такого порушення не могли бути підставою для застосування до ОСОБА_1 мір у вигляді припинення газопостачання.

Так, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою статті 1167 Цивільного кодексу України. На підставі ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч.2 ст. 23 ЦК України моральна полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" ( далі Постанова ) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно діючого законодавства моральна шкода зокрема полягає: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до п. 5 Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Стягуючи з відповідача на користь позивача 50 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, суд встановив протиправність дій відповідача щодо відключення позивача від систем газопостачання, а тому і наявність страждань та обмежень пов`язаних з неможливістю користуватися газом.

Судом обґрунтовано взято до уваги, що саме з діями відповідача пов`язано погіршення житлово-побутових умов позивача та його сім`ї, тому з відповідача підлягає стягненню 50 000 грн.

Проте, судова колегія вважає визначений судом розмір відшкодування не обґрунтованим.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач достатньо не обгрунтував та не надав доказів, з чого саме він виходив при визначенні вказаної суми відшкодування та чому саме заявлена ним сума є достатньою для компенсації спричинених йому моральних страждань.

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду на погіршення житлових умов позивача як на підставу для стягнення на відшкодування моральної шкоди 50000,00 грн, оскільки наданий акт обстеження житлових умов № 2066 від 06.12.2021 не містить відомостей, що поява плісняви та вологості пов`язана саме з неправомірною поведінкою відповідача (т. 1 а.с. 156).

Тому, враховуючи тривалість та характер страждань позивача та керуючись принципами розумності та справедливості визначений судом розмір відшкодування належить зменшити з 50 000 грн. до 10000,00 грн.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розподіляючи судові витрати, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем заявлено 3 вимоги майнового характеру, які обкладалися судовим збором станом на 2021 рік у розмірі 908,00 грн за кожну та вирішив питання у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України стягнувши з відповідача загальний розмір судових витрат за вказані вимоги на користь держави у розмірі 2724,00 грн.

Оскільки рішення суду в частині стягнення з відповідача вартості придбаного лічильника газу роторного типу РЛ, заводський номер 801309, типорозмір G-4 у розмірі 875,00 грн скасовано, зазначений вище розмір судового збору підлягає зменшенню і з відповідача у порядку ч.6 ст.141 ЦПК України в дохід держави належить стягнути 1816 ( одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн судового збору.

Щодо стягнення судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди, судом першої інстанції дійшов висновку, що в цій частині з відповідача на користь позивача слід стягнути половину вартості сплаченого під час розгляду справи судового збору у розмірі 1135,00 грн., що відповідає частині задоволених судом позовних вимог відповідно до п.2 ч.1 ст.141 ЦПК України.

Проте, ч. 1 ст. 22 Закону України Про захист прав споживачів передбачено, що захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. Частиною 3 цієї ж статті зазначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Таким чином позивач помилково сплатив судовий збір при зверненні до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди. Тому рішення суду в частині стягнення з акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за розгляд вимоги про стягнення моральної шкоди у розмірі 1135,00 грн підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Тому ОСОБА_1 не позбавлений можливості завернутися до суду, на рахунок якого сплачений судовий збір з заявою про повернення помилково або надмірно сплаченого судового збору. Порядок повернення судового збору визначено наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 "Про затвердження Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів».

Оскільки задоволена судом позовна вимога про визнання дій акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» протиправними є вимогою немайнового характеру, суд при обчисленні витрат на правничу допомогу обґрунтовано визначив суму що підлягає стягненню у розмір 3,500 грн.

На підтвердження заявлених вимог, позивачем надані договір про надання правничої допомоги від 22.10.2021, Ордер на представництво його інтересів адвокатом Лєденьовою С.М. та скрін з мобільного додатку про переведення адвокату Лєденьовій С.М. за надання правничої допомоги 4000,00 грн (т.1, а.с.85-86, 95-97).

Тому доводи апелянта про недоведеність та не співмірність вищезазначених витрат спростовуються матеріалами справи та є не обґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374,376, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 лютого 2023 року вчастині стягнення з Акціонерного товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 вартості придбаного лічильника газу роторного типу РЛ, заводський номер 801309, типорозмір G-4, у розмірі 875,00 грн скасувати та у задоволені позову в цій частині відмовити.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 20 лютого 2023 року вчастині суми стягнення моральної шкоди змінити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 10000( десять тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди.

Перерозподілити судові витрати.

Стягнути з Акціонерного товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» в дохід держави 1816 ( одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн судового збору.

В частині стягнення з Акціонерного товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» на користь ОСОБА_1 судового збору у розмірі 1135 грн рішення суду скасувати.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18.09.2023.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді Ю.М. Мальований

Н.П. Пилипчук