Справа № 216/1500/23
провадження №2/216/1351/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської

області в складі:

головуючого судді - Бутенко М. В.

за участю

секретаря - Клименко О.В.

без участі сторін та без застосування технічного запису

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, згодом уточнивши, в обґрунтування якого зазначила, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач по справі є власником квартири АДРЕСА_2 , яка розташована над квартирою позивача. 07 лютого 2023 року, з вини відповідача, у належній позивачу квартирі трапилось залиття, яке зафіксоване членами та головою комісії ТОВ "ДИВОБУД" за викликом мешканців кв. АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . При обстеженні при обстеженні кв. АДРЕСА_4 виявлено: квартира знаходиться на 7-му поверсі, затоплено ванну кімнату, стеля обкладена пластиком - просіла, стіни обкладені кахелем, кахель відійшов від стіни через підтоплення. При обстеженні квартири відповідача виявлено, що в ній проводяться ремонтні роботи, вибиті стіни жилої кімнати, кухні та ванної кімнати, а комунікації (стояки) водопостачання та водовідведення порушені. Договір на виконання ремонтних робіт ат проектну документацію на перебудову квартири не надали. Внаслідок залиття позивачу завдано матеріальних збитків, які добровільно відповідач не відшкодував.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 71 963,92 гривень (сімдесят одну тисячу дев`ятсот шістдесят три гривні 92 копійки); а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 гривень 60 копійок; витрати пов`язані з залученням експерта у розмірі 6000 гривень 00 копійок; витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 гривень 00 копійок.

Відзив на позовну заяву не надходив.

Позивач, представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву в якій просив суд справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач, представник відповідача - адвокат Ліфшиць З.О. в судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 18 червня 2008 року, видане державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Уколовою Н.М., спадкова справа №6, зареєстровано у реєстрі за №1-2582.

Свідоцтво про право на спадщину зареєстроване у КП ДОР "КБТІ", що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19435947 від 07 липня 2008 року. Квартира є однокімнатною та розташована на 7 поверсі 9-поверхового будинку.

Відповідач по справі є власником квартири АДРЕСА_2 . Квартира відповідача розташована над квартирою позивача.

07 лютого 2023 року у належній позивачу квартирі трапилось залиття.

Членами та головою комісії 07.02.2023 р. за викликом мешканців кв. АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 про затоплення квартир по стояку їхніх квартир, мешканцями кв. АДРЕСА_6 , було проведено обстеження.

При обстеженні кв. АДРЕСА_3 виявлено: квартира знаходиться на 6-му поверсі, затоплено ванну кімнату; стіни обкладені кахелем, кахель мокрий в деяких місцях тріснутий; при обстеженні кв. АДРЕСА_4 виявлено: квартира знаходиться на 7-му поверсі, затоплено ванну кімнату, стеля обкладена пластиком - просіла, стіни обкладені кахелем, кахель відійшов від стіни через підтоплення. В кухні в місці де в квартирі АДРЕСА_7 було вибито стіну тріснув кахель; при обстеженні кв. АДРЕСА_8 виявлено: затоплено ванну кімнату, вода стікає по кахелю на нижні поверхи, стеля обкладена пластиком - просіла; підтоплена жила кімната, шпалери на стінах мокрі та відшаровані; при обстеженні кв. АДРЕСА_6 виявлено: в квартирі проводяться ремонтні роботи. Вибиті стіни жилої кімнати, кухні та ванної кімнати. Комунікації (стояки) водопостачання та водовідведення порушені. Підлога в ванній кімнаті вся мокра. Роботу проводять наймані працівники. Договір на виконання ремонтних робіт ат проектну документацію на перебудову квартири не надали. Власник квартири АДРЕСА_6 на контакт не виходе. На дзвінки мешканців вищевказаних квартир не відповідає. Мешканцями була викликана поліція.

Сторонам рекомендовано сторонам вирішити питання відносно відшкодування шкоди в досудовому або судовому порядку.

Закріплений у статті 13 Конституції України принцип вказує на обов`язок власника турбуватися про належне йому на праві власності майно.

Відповідно до ст. 319 ЦК власність зобов`язує.

Відповідно до 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. До способів захисту цивільних прав та інтересів належить відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч. 3 ст. 22 ЦК України).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За правилами ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено неправомірність дій відповідача, наявність вини останнього у спричиненій позивачу матеріальної шкоді, а також наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між неправомірними діями відповідача та наслідками, які настали.

Відповідно до висновку експерта №16/23 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи по цивільній справі №216/1500/23 (провадження №2/216/1351/23) від 15.06.2023 р. вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне у квартирі АДРЕСА_1 для усунення пошкоджень внаслідок залиття, що встановлено Актом про залиття, аварію, що трапилась на системі водопостачання будинку, який був складений комісією ТОВ "ДИВОБУД" від 07.02.2023р., станом на час дослідження складає 71 963,92 гривень з ПДВ (сімдесят одну тисячу дев`ятсот шістдесят три гривні 92 копійки); під час візуально-інструментального дослідження квартири АДРЕСА_1 , експертом виявлені пошкодження, які виникли внаслідок залиття в кухні №4 та в ванній кімнаті №5 (нумерація приміщень згідно поверхового плану БТІ), які відповідають зафіксованим в квартирі АДРЕСА_4 у Акті про залиття від 07.02.2023 р.

Вказаний розмір матеріального збитку відповідачем не спростовано. Суд вважає, що позивачем повністю доведено спричинення їй матеріальної шкоди та збитків внаслідок винних дій відповідача в сумі 71 963,92 гривень.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Витрати пов`язані з залученням експерта скалали 6000 гривень 00 копійок, що також підтверджено документально, які підлягають стягненню з відповідача.

Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

У зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Повноваження адвоката, як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).

Згідно з ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи, і підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Стороною позивача підтверджено документально понесені судові витрати по оплаті витрат на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн., які підлягають стягнення з відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 22, 23, 1167, ЦК України, ст.ст. 2-5, 10-13, 19, 76-78, 81-82, 89, 131, 133, 137, 141, 258-259, 263-265, 268, ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , власник житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_9 , тел. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , матеріальну шкоду, завдану залиттям квартири АДРЕСА_1 , у розмірі 71 963,92 гривень (сімдесят одну тисячу дев`ятсот шістдесят три гривні 92 копійки)

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , власник житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_9 , тел. НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 гривень 60 копійок; витрати пов`язані з залученням експерта у розмірі 6000 гривень 00 копійок; витрати на правову допомогу у розмірі 10000 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_10

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН невідомий, серія та номер паспорту невідомі, власник нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_11

Суддя: М.В. БУТЕНКО