Провадження № 2/537/831/2023
Справа № 537/2574/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.09.2023 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою, де просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 04.01.2019 станом на 15.04.2023 у розмірі 58320 грн. 16 коп. та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та вирішити питання стосовно повернення судового збору .

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового зсідання технічними засобами згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.

Розглянувши заяву представника позивача, суд приходить до наступного висновку.

Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Положеннями п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі у разі відсутності предмету спору.

Як вказано у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в справі № 638/3792/20 від 20.09.2021 поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто, правові підстави позову це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Такий висновок підтримано Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в справі № 638/3792/20 від 20.09.2021.

Отже, суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення за умови, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що клопотання представника позивача підлягає задоволенню, оскільки в справі відсутній предмет спору і між сторонами не залишилося неврегульованих питань.

Сплачену суму судового збору слід повернути за клопотанням особи, яка його сплатила, у зв`язку з закриттям провадження у справі, що передбачено п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись п.2 ч.1 ст. 255, ст.ст. 258-260 ЦПК України, суд, -

постановив:

Провадження у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - закрити.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у місті Кременчуці Полтавської області повернути АТ КБ «ПриватБанк» з державного бюджету судовий збір у розмірі 2684 грн., сплачений згідно платіжного доручення № PROM0BG18D від 20.06.2023.

Оригінал платіжного доручення № PROM0BG18D від 20.06.2023 знаходиться в матеріалах справи № 537/2574/23 (провадження № 2/537/831/2023).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: С.О.Фадєєва