Справа 688/51/22
№ 2/688/391/23
УХВАЛА

Іменем України

14 вересня 2023 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Стаднічук Н.Л., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про стягнення невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи,

ВСТАНОВИВ:

4 вересня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи витрат на правничу допомогу та просив вирішити питання судових витрат в суді апеляційної інстанції, касаційної інстанції, в суді першої інстанції та постановити про це судове рішення. Крім того, просив вважати поважною причину пропуску строку на подання доказів витрат на правничу допомогу та поновити цей строк, а також вважати поважною причину пропуску позивачем строку на подання заяви про розподіл судових витрат і поновити цей строк.

В обґрунтування заяви зазначив, що Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області 24.07.2023 року постановив ухвалу про закриття провадження у справі № 688/51/22 за позовом ОСОБА_2 до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, зобов`язання виплатити невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи. Розгляд справи відбувався після скасування Верховним Судом рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29.03.2022 року та постанови Хмельницького апеляційного суду від 12.03.2022 року і передання справи в частині позовних вимог про стягнення невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи на новий розгляд до суду першої інстанції. Провадження у справі було закрито судом першої інстанції у зв`язку з тим, що після розгляду справи судом касаційної інстанції відповідач виплатив позивачу заробітну плату за час відсторонення від роботи. Сторона позивача не була присутня при проголошенні судом ухвали, копія ухвали була отримана позивачем 16.08.2023 року особисто в Шепетівському міськрайонному суді Хмельницької області і з цього часу стороні позивача стало відомо, що при закритті провадження у справі питання розподілу судових витрат вирішено не було.

11 вересня 2023 року представник відповідача А.Козюра подав до суду клопотання про відмову у визнанні поважною причини пропуску позивачем строку на подання доказів витрат на правничу допомогу та відмову у поновленні строку на подання таких доказів, відмову у визнанні поважною причини пропуску позивачем строку на подання заяви про розподіл судових витрат та поновлення цього строку, відмову у стягненні витрат на правничу допомогу з відповідача, посилаючись на те, що ухвала Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області про закриття провадження у справі винесена судом 24.07.2023 року та оприлюднена в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 25.07.2023 року, відтак посилання представника позивача на необізнаність зі змістом ухвали є безпідставною. Долучений як доказ надання правової допомоги договір № 62-2 від 27.04.2023 року про надання юридичних послуг укладений після винесення Верховним Судом постанови від 01.03.2023 року про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи та після фактичної виплати ОСОБА_2 середньої заробітної плати 06.04.2023 року в сумі 50292,60 грн., що стало підставою для закриття провадження у справі, тобто такий договір укладений після фактичного задоволення позовних вимог позивача та свідчить про неспівмірність витрат на правову допомогу та обсягу наданих послуг. В акті здачі-приймання послуг № 1 включено участь в режимі відеоконференції адвоката Пересоляка О.С. від 22.05.2023 року про відкладення розгляду справи та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції, тобто послуга 22.05.2023 року не надавалась. Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження фактичної оплати послуг адвоката. Провадження у справі закрито ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2023 року за заявою представника позивача на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України в зв`язку з відсутністю предмета спору, заяви про розподіл судових витрат в судовому засіданні не заявлено.

Розглянувши заяву представника позивача, суд встановив наступне.

10.01.2022 року ОСОБА_2 звернувся до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про визнання незаконним та скасування наказу № 4662-к від 08.12.2021 року про відсторонення його від роботи, зобов`язання виплатити невиплачену заробітну плату за час незаконного відсторонення від роботи.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2022 року у задоволенні позову було відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 липня 2022 року рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2022 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 1 березня 2023 року рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 березня 2022 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 липня 2022 року скасовано, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи; визнано незаконним та скасовано наказ Відокремленого підрозділу «Хмельницька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» № 4662-к від 08.12.2021 року про відсторонення ОСОБА_2 від роботи з 9.00 год. 9 грудня 2021 року на час відсутності у нього щеплення проти Covid-19 без збереження заробітної плати; провадження в справі в частині позовної вимоги про поновлення (допуску) до роботи ОСОБА_2 закрито; справу № 688/51/22 в частині позовних вимог про стягнення невиплаченої заробітної плати за час незаконного відсторонення від роботи передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 28 червня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі щодо розподілу судових витрат у суді апеляційної та касаційної інстанції. Ухвалу мотивовано тим, що якщо судом касаційної інстанції скасовано рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, розподіл судового збору у справі, в тому числі сплаченого за подання апеляційної та/або касаційної скарги, здійснює суд, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи.

24.07.2023 року представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідача добровільно виплатив позивачу заробітну плату за час відсторонення від роботи.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2023 року провадження у справі закрито в зв`язку з відсутністю предмета спору.

24.07.2023 року після піл становлення судом ухвали про закриття провадження у справі представник позивача ОСОБА_1 подав до суду заяву про те, що протягом 5 днів з моменту проголошення судом рішення у справі ним будуть надані докази судових витрат.

Копія ухвали Шепетівського міськрайонного суду від 24 липня 2023 року направлена представнику позивачу ОСОБА_3 на його електронну адресу 25.07.2023 року.

21.08.2023 року на підтвердження судових витрат представник позивача ОСОБА_1 направив до суду договір № 62-2 про надання юридичних послуг від 27.04.2023 року та акт здачі-приймання наданих послуг від 18.08.2023 року.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 133 ЦПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом для справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно положень ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справи публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18 визначено, що суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У постанові від 21.04.2021 року у справі № 199/9188/16-ц Верховний Суд дійшов висновку, що у разі закриття справи за відсутності предмета спору судові витрати не стягуються.

В порушення вимог ч.8 ст.141 ЦПК України представник позивача Пересоляк О.С., який брав участь в судовому засіданні 24 липня 2023 року, не надав доказів понесення судових витрат протягом 5 днів з дня винесення ухвали про закриття провадження у справі та не зробив про це заяви в судовому засіданні, відтак заяву представника позивача про вирішення питання про розподіл судових витрат в суді першої інстанції слід залишити без розгляду.

Суд не вбачає підстав для визнання поважною причини пропуску позивачем строку на подання доказів витрат на правничу допомогу з огляду на те, що представник позивача Пересоляк С.О. брав участь в судовому засіданні 24 липня 2023 року та був обізнаний про день ухвалення судового рішення, отримав копію ухвали наступного дня на свою електронну адресу, та не зробив заяви про подання відповідних доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення в судовому засіданні та не було направив такі докази у встановлений законом строк.

З приводу розподілу судових витрат в судах апеляційної та касаційної інстанції суд зазначає наступне.

При зверненні до суду першої інстанції позивачем було сплачено судовий збір в сумі 992,40 грн., до суду апеляційної інстанції 2977,20 грн., до суду касаційної інстанції 1816,00 грн.

В суді апеляційної та касаційної інстанції правову допомогу позивачу надавав адвокат Пересоляк О.С. на підставі договору № 62 від 20.05.2022 року, додаткової угоди № 1 від 30.07.2022 року, умовами яких визначено, що оплата за людино/годину по наданих послугах визначається, виходячи із розрахунку вартості послуг 1500,00 грн. за 1 людино-годину, за надані послуги з підготовки письмових пояснень та відповіді на відзив, замовник сплачує виконавцю 6000,00 грн.; за надані послуги з підготовки до суду касаційної скарги замовник сплачує виконавцю 5000 грн. протягом 3-х днів з моменту підписання договору; оплата за представництво адвокатом інтересів замовника в судовому засіданні в режимі відеоконференції здійснюється авансом не пізніше ніж за 7 днів до початку судового засідання, виходячи із розрахунку вартості послуги 1500,00 грн. за одне судове засідання; у випадку набрання законної сили рішенням суду про стягнення з відповідача на користь замовника середнього заробітку за час вимушеного прогулу, замовник сплачує виконавцю винагороду за позитивний результат розгляду справи в розмірі 10% від присудженої судом до стягнення суми.

Згідно акту № 1 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання юридичних послуг № 62 від 20.05.2022 року позивачу 12.07.2022 року були надані юридичні послуги щодо підготовки письмових пояснень на апеляційну скаргу у кількості 4 год. загальною вартістю 6000 грн.

Згідно акту № 2 приймання-передачі наданих послуг за договором про надання юридичних послуг № 62 від 20.05.2022 року позивачу 16.03.2023 року були надані юридичні послуги з надання підготовки касаційної скарги у справі загальною вартістю 5750 грн., в тому числі: опрацювання постанови Хмельницького апеляційного суду від 12.03.2022 року 0,5 год. вартістю 750 грн., підготовка касаційної скарги 5000 грн.

Розподілу судових витрат в справі здійснено не було.

За таких обставин, суд вважає необхідним здійснити розподіл судових витрат в суді апеляційної та касаційної інстанцій та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 5785,60 грн.

З приводу витрат на правову допомогу в суді апеляційної та касаційної інстанції суд зазначає, що оскільки позивачем не надано доказів понесення таких витрат позивачем, тобто документів, що свідчать про оплату гонорару, оформлених у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки), тобто не доведено реальності цих витрат, підстав для відшкодування таких витрат судом не вбачається.

Керуючись ст. ст.270, 133, 137, 141, 270, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Відмовити у визнанні поважною причину пропуску позивачем строку на подання доказів витрат на правничу допомогу та у поновленні цього строку.

Відмовити у долученні до матеріалів справи доказів витрат на правничу допомогу в зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції після касаційного розгляду.

Відмовити у визнанні поважною причини пропуску позивачем строку на подання заяви про розподіл судових витрат та поновленні цього строку.

Здійснити розподіл судових витрат в суді апеляційної та касаційної інстанції.

Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м.Київ, вул..Назарівська, 3, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 5785,60 грн.

Заяву в частині розподілу судових витрат в суді першої інстанції після касаційного перегляду залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвла набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 14 вересня 2023 року.

Суддя Н.Л. Стаднічук