Провадження № 2/554/6040/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

06 вересня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючого судді - Г.В. Андрієнко,

за участю секретаря- О.Ю.Звігольської,

за участю представника позивача- ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава в залі суду в м. Полтави цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_4 , третя особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернулася до Московського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_4 , третя особа-Департамент служб у справах дітей

про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

Посилається на те, що ОСОБА_2 зареєстрована із 13.04.2013 р. та проживає за адресою- АДРЕСА_1 .

19.07.2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, та в подальшому відповідач був зареєстрований за вищевказаною адресою.

До березня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю за вищевказаною адресою, вели спільне господарство.

В подальшому шлюб між сторонами було розірвано, та відповідач пішов із сім`ї, почав проживати окремо, із спірного житла виїхав.

30.10.2019 р. рішенням № 827 Виконавчого комітету Харківської міської ради ОСОБА_2 було визнано наймачем кімнат 29,30, житловою площею 42,2 кв.м. зі складом сім`ї дві особи, тобто із колишнім чоловіком позивача- ОСОБА_4 , не дивлячись на те, що він фактично не проживає у спірному житлі тривалий час.

На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2021, спарва № 643/2691/21 ОСОБА_4 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою- АДРЕСА_2 , після чого його місце проживання за вказаною адресою було знято.

Проте, в подальшому, як стало відомо, без згоди позивача, ОСОБА_4 зареєстрував місце проживання свого сина- ОСОБА_3 , у приміщенні, наймачем якого є позивач.

Тобто, у приміщенні позивача на даний час зареєстровано зовсім чужу їй людину, а саме сина ОСОБА_4 - ОСОБА_3

ОСОБА_4 знятий з реєстрації за вказаною спірною адресою.

Малолітній син відповідача ніколи не проживав за вищевказаною спірною адресою.

Прохала визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, площею 42,2 кв.м., розташованого за адресою- АДРЕСА_1 .

По справі було відкрито спрощене провадження.

На виконання розпорядження Верховного Суду від 08.03.2022 Київ № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану зміненно територіальну підсудність судових справ підсудних Московському районному суду м. Харкова до Октябрського районного суду м. Полтави, тому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_4 , третя особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради

було направлено до Октябрського районного суду м. Полтави для розгляду за підсудністю.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_4 , третя особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням розподілено на суддю Г.В. Андрієнко.

Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24 травня 2023 року прийнято до свого провадження вказану цивільну справу.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та прохала його задовольнити.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явивсяся, суд про причину своєї неявки не повідомив. Відзив на адресу суду не направили. Заяв від них до суду також не надходило.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надали заяву про розгляд справи без їх участі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи,надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована із 13.04.2013 р. та проживає за адресою- АДРЕСА_1 .

19.07.2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, та в подальшому відповідач був зареєстрований за вищевказаною адресою.

До березня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 проживали однією сім`єю за вищевказаною адресою, вели спільне господарство.

В подальшому шлюб між сторонами було розірвано, та відповідач пішов із сім`ї, почав проживати окремо, із спірного житла виїхав.

30.10.2019 р. рішенням № 827 Виконавчого комітету Харківської міської ради ОСОБА_2 було визнано наймачем кімнат 29,30, житловою площею 42,2 кв.м. зі складом сім`ї дві особи, тобто із колишнім чоловіком позивача- ОСОБА_4 , не дивлячись на те, що він фактично не проживає у спірному житлі тривалий час.

На підставі рішення Московського районного суду м. Харкова від 19.05.2021, спарва № 643/2691/21 ОСОБА_4 визнано таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою- АДРЕСА_2 , після чого його місце проживання за вказаною адресою було знято.

Проте, в подальшому, як стало відомо, без згоди позивача, ОСОБА_4 зареєстрував місце проживання свого сина- ОСОБА_3 , у приміщенні, наймачем якого є позивач.

Тобто, у приміщенні позивача на даний час зареєстровано зовсім чужу їй людину, а саме сина ОСОБА_4 - ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 знятий з реєстрації за вказаною спірною адресою.

Малолітній син відповідача ніколи не проживав за вищевказаною спірною адресою.

Крім того, реєстрація відповідача ОСОБА_3 у вказаній квартирі перешкоджає позивачу в повній мірі користуватися належним їй майном. Ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

Згідно висновку Департаменту служб у справах дітей Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області від 26.06.2023 № 239, останні зазначають , що при прийнятті рішення необхідно враховувати інтереси дитини, її право на житло, неприпустимість обмеженні її прав. Тому діючи як орган опіки та піклування, Департамент служб вважає за недоцільне визнання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою- АДРЕСА_1 .

Згідно Акту сусідів про не проживання від 11.08.2021, підписаного ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які проживають у гуртожитку по АДРЕСА_3 , значиться, що ОСОБА_3 за адресою- АДРЕСА_1 ніколи не проживав, особистих речей його у даному житлі немає. Як мешканець гуртожитку ОСОБА_3 сусідам невідомий, жодного разу його не бачили.

Відповідно до ст. 160 СК України Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 р. у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом із одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи,яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків( крім випадків , коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування.

ОСОБА_4 не має зареєстрованого за зазначеною адресою місця проживання, тому і підстави для наявності зареєстрованого місця проживання його дитини за даною адресою також не має.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 у спірному житлі не проживає, був зареєстрований там без згоди позивача і фактично там ніколи не проживав, речей у спірному житлі не має, крім того і батько відповідача також у спірному житлі не проживає , знятий з реєстрації за вказаною адресою, проте у добровільному порядку з реєстрації ОСОБА_3 не знімається, місце перебування його позивачу невідоме, вищевказаний факт створює позивачу перешкоди у користуванні своєю власністю,тому суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення.

Судом надано оцінку висновку органу опіки та піклування, який міститься в матеріалах справи,проте, оскільки ОСОБА_3 у спірному житлі ніколи не проживав, власних речей там не має, тому зняття останнього за адресою реєстрації не порушить конституційних прав малолітнього.

Крім того , у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню на користь позивача 908 грн. судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 316, 319, 321,391 ЦК України,ст. 13,81, 263-265, 280-289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , законним представником якого є ОСОБА_4 , третя особа- Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, площею 42,2 кв.м., розташованого за адресою- АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_4 , РНОКПП- НОМЕР_1 , адреса- АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 , адреса- АДРЕСА_1 судовий збір в сумі 908 грн.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції - до Полтавського апеляційного суду

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заяв про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 11.09.2023

сторони по справі:

позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП- НОМЕР_2 , адреса- АДРЕСА_1 ,

відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП- НОМЕР_1 , адреса- АДРЕСА_1

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса- АДРЕСА_1 .

Суддя Г.В. Андрієнко