КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Скрипка О.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Поліщук Н.В., Соколової В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мисів Андрій Андрійович, на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року у справі за позовом Моторного (транспортного) бюро України до ОСОБА_1 про стягнення відшкодування в порядку регресу,

встановив:

У липні 2021 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що 26 січня 2019 року о 18.55 год. в Києво-Святошинському районі, с.Ходосівка, по вул.Обухівське шосе сталася ДТП за участю автомобіля «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , автомобіля «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , автомобіля «Subaru», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок якої було пошкоджено автомобіль «Hyundai» та завдано шкоди його власнику.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2019 року та постановою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року встановлено, що ДТП сталась внаслідок порушення відповідачем п.12.1 ПДР України.

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не була застрахована.

Позивач зазначав, що представник потерпілої особи - власника автомобіля «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до МТСБУ із заявою про відшкодування заподіяної шкоди. Відповідно до звіту № 63/02/19 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого ТЗ, вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників становить 288 597,09 грн. Відповідно до наказу № 4968 від 23.05.2019 року та вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір регламентної виплати склав 100 000,00 гр, яка була сплачена потерпілій особі згідно з платіжним дорученням № 938365 від 24 травня 2021 року. Крім того, розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо страхового випадку склав 900,00 грн, яке МТСБУ сплатило особам, які надавали послуги по врегулюванню по справі, здійснювали збір документів та визначення розміру завданої шкоди, що підтверджується платіжним дорученням № 936434 від 26 березня 2019 року.

Посилаючись на викладене, позивач МТСБУ просив суд стягнути з відповідача заподіяну внаслідок ДТП шкоду в загальному розмірі 100 900,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані з регламентною виплатою в розмірі 100 900 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У апеляційній скарзі вказує, що розмір шкоди, завданої ним в ДТП, не підтверджується належними та допустимими доказами, оскільки звіт про оцінку КТЗ, на підставі якого здійснювалась регламентна виплата, не відповідає вимогам закону. Також посилається на те, що судом не було враховано факт відшкодування ОСОБА_1 збитків, завданих у ДТП 26 січня 2019 року, що було встановлено під час розгляду справи 369/7279/19.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача МТСБУ вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, з урахуванням усіх наявних у матеріалах справи доказах. Апеляційну скаргу вважає безпідставною та необґрунтованою, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 100 900 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Встановлено, що 26 січня 2019 року о 18.55 год. відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Обухівське шосе в с.Ходосівка Києво-Святошинського району Київської області не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, допустив зіткнення з автомобілем «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , який від удару зіткнувся з автомобілем «Subaru», д.н.з. НОМЕР_3 , внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.п.13.1, 12.2 ПДР України.

Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12 березня 2019 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за фактом спричинення даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Постановою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року вказану постанову змінено. Суд постановив виключити з мотивувальної частини посилання на винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.13.1 ПДР України та вважати правильним, що він визнав свою вину у порушенні п.12.1 ПДР. В решті постанову суду залишено без змін.

Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП не була застрахована.

Також встановлено, що 29 січня 2019 року представник потерпілої особи власника автомобіля «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, а також із заявою про відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до звіту № 63/02/19 від 08 лютого 2019 року, складеного ФОП ОСОБА_4 , варість відновлювального ремонту КТЗ, в тому числі ПДВ 20 % - 501 906,45 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та ПДВ 20 % на замінні складові та матеріали - 342 654,11 грн, вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу складників КТЗ та без врахування ПДВ 20 % на замінні складові та матеріали - 288 597,09 грн.

На підставі вказаних заяви та звіту, згідно з наказом МТСБУ № 4968 від 23 травня 2019 року власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 938365 від 24 травня 2019 року.

Крім того, МТСБУ 26 березня 2019 року сплатило 900,00 грн за складання звіту про оцінку відповідно до платіжного доручення № 936434.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач просив задовольнити його вимоги, посилаючись на положення ст.ст.1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не була застрахована.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля потерпілого складено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому звіт не міг бути підставою для здійснення регламентної виплати. Крім того, збитки, завдані в ДТП, були відшкодовані відповідачем у повному обсязі, а недобросовісна поведінка потерпілого призвела до здійснення страхової виплати поза збитками, що реально були завдані ДТП.

Частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» (із змінами і доповненнями) передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо водій керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: ) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом.

За правилом п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як визначено ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 визнаний винним у скоєній ДТП та на момент завдання шкоди не мав чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі.

Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив заперечення представника відповідача з посиланням на те, що звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту складено з порушенням чинного законодавства, а тому він не може бути підставою для здійснення регламентної виплати, оскільки вказані твердження не доведено належними та допустимими доказами, а наявність розбіжностей у датах не дає підстав для сумніву у висновку як в цілому, так і в частині визначення розміру завданих збитків.

Суд також звернув увагу, що під час судового розгляду відповідач загалом розмір збитків не оспорював, висновки звіту не спростував, із клопотанням про призначення відповідної експертизи не звертався.

Апеляційний суд також погоджується із висновками суду першої інстанції щодо посилань відповідача на повне відшкодування шкоди під час розгляду справи №369/7279/19 та щодо неправомірної поведінки потерпілої в ДТП особи.

Так, згідно з наказом МТСБУ № 4968 від 23 травня 2019 року власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 100 000,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення № 938365 від 24 травня 2019 року.

Разом з цим, з копії матеріалів цивільної справи № 369/7279/19 вбачається, що 05 червня 2019 року потерпілий ОСОБА_2 , як власник автомобіля «Hyundai», д.н.з. НОМЕР_2 , звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Свої вимоги ОСОБА_2 мотивував тим, що внаслідок ДТП йому була завдана матеріальна шкода, однак регламентної виплати МТСБУ в розмірі 100 000,00 грн недостатньо для повного відшкодування шкоди, в зв`язку із чим просив стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та страховою сумою.

За таких обставин, ураховуючи предмет спору та підстави позову у справі № 369/7279/19, відсутні підстави вважати поведінку потерпілої особи недобросовісною, оскільки питання про відшкодування шкоди у повному обсязі без врахування страхової виплати потерпілим не заявлялось. А тому, з урахуванням змісту заявлених вимог у справі № 369/7279/19, подальше відшкодування відповідачем вищевказаної різниці та закриття провадження у справі не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог МТСБУ у межах даної справи.

Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог МТСБУ до ОСОБА_1 та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги повністю повторюють доводи відзиву на позовну заяву, належна оцінка яким була надана судом першої інстанції, зводяться до незгоди із ухваленим рішенням, не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Мисів Андрій Андрійович, залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: Н.В. Поліщук

В.В. Соколова