Справа № 462/7110/23
УХВАЛА

20 вересня 2023 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Постигач О.Б., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Тимків Інеса Миколаївна про визнання недійсним договору дарування та скасування державної реєстрації,

в с т а н о в и л а:

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на спірну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що позивачем подано до суду позовну заяву про визнання договору дарування недійсним та скасування державної реєстрації. Спірним майном є квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач є законним спадкоємцем зазначеної квартири, якою володіла за життя його бабуся, ОСОБА_4 , яка за декілька днів до смерті уклала договір дарування квартири на зовсім сторонню людину ОСОБА_3 . Зазначає, що до з`ясування судом, того факту, чи усвідомлювала померла ОСОБА_4 значення своїх дій та чи могла керувати ними під час підписання договору дарування існує досить висока ймовірність того факту, що відповідачка може в будь-який момент здійснити відчуження спірної квартири на користь інших осіб, що може значно утруднити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду. Враховуючи наведене просить заяву задоволити.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступного висновку.

Розгляд заяви здійснюється без виклику сторін в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечений накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Із змісту заяви про забезпечення позову не вбачається, в чому саме полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову у справі про визнання договору дарування недійсним.

У постанові Верховного суду України від 25.05.2016 року, прийнятій за результатами розгляду справи №6-605цс16, викладено правову позицію, відповідно до якої, метою забезпечення позову, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконання, що заявником не надано достатніх доказів для вжиття заходів забезпечення поданого позову. Викладені в заяві мотиви не дають підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому ускладнити чи унеможливити виконання рішення судуабо ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Крім того, у заяві не наведено ґрунтовних підстав для застосування заходів забезпечення позову, не наведено фактів, які б давали підстави стверджувати про можливі недобросовісні дії з боку відповідачки щодо порушення інтересів позивача. Разом із тим, ґрунтовні доводи про існування обставин, які можуть бути підставою для забезпечення такого позову, зокрема, доводи про те, чому без забезпечення позову буде неможливо виконати рішення суду, у заяві позивача відсутні. Натомість, як вбачається із поданої позовної заяви, договір дарування спірної квартири укладений 16 травня 2023 року і за цей час жодних недобросовісних дій зі сторони відповідачки, які б вчинялися щодо розпоряджання спірним майном, позивачем не наведено.

Крім цього, суд також враховує інтереси відповідачки, права якої можуть бути порушені шляхом вжиття заходів забезпечення позову, тому дійшов висновку про відсутність необхідних підстав для забезпечення позову на даній стадії судового розгляду, тому вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 149,153 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

відмовити представнику заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 узадоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, або у порядку ст. 354 ЦПК України.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно. Оригінал ухвали міститься в матеріалах справи №462/7110/23. Ухвала не набрала законної сили. Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду. Копія виготовлена

Суддя: Постигач О.Б.