2/465/1857/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

12.09.2023 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судового засідання Сподар І.М.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про відшкодування шкоди, завданої злочином.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 29 листопада 2022 року Франківським районним судом м. Львова розглянуто у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000360 від 18.10.2022 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

В матеріалах справи міститься заява обвинуваченого, з якої вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. В матеріалах справи до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №0000360, в яких наявні документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема, протокол допиту підозрюваного від 26.10.2022 року, згідно якого ОСОБА_3 вказав, що 17.10.2022 року він, використовуючи програму Voice Changer Plus, зателефонував на стаціонарний телефон ОСОБА_2 , видавши себе за її подругу ОСОБА_4 , яка нібито потрапила в аварію і терміново потребує коштів на операцію, та в подальшому, отримавши від потерпілої підтвердження про можливість надання коштів на лікування в сумі 65 000 гривень, прибув до помешкання потерпілої і за вигаданою версією про те, що він прийшов від ОСОБА_4 , заволодів грошима в сумі 65000 гривень, які витратив на власні потреби. Крім цього, у своїй заяві від 26.10.2022 року ОСОБА_3 зазначив про повне визнання ним своєї вини за ч. 1 ст. 190 КК України та у призначенні покарання поклався на розсуд суду. Спричинена потерпілій матеріальна шкода на суму 65000 гривень не відшкодована. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Вирок від 29.11.2022 року в апеляційному порядку не оскаржувався та набрав законної сили. Позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 65000 грн. 00 коп. на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 09.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. При цьому, підтвердила, що відповідач до цього часу жодних дій, спрямованих на відшкодування відповідачу - потерпілій у кримінальному провадженні заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, не вчинив.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відзиву, в також будь-яких клопотань на адресу суду не направляв.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно ч. 3 ст.223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід згідно ст.280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін достатньо для її розгляду у відсутності відповідача.

Судом встановлено, що вироком Франківського районного суду м. Львова від 29.11.2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Як вбачається із вказаного вироку, 17.10.2022 року близько 11.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливий мотив, маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом обману, під приводом допомоги на операцію, заволодів грошовими коштами в сумі 65000 гривень, які належать ОСОБА_2 , чим спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 65000 грн.

Відповідно до частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Частиною першою ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способом захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

За змістом п. 8 частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту порушеного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення (ст. 1166 Цивільного кодексу України), необхідними елементами якого є: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

У п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.92 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з положеннями частини першої ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за вказаними нормами права доказуванню підлягають: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача і його вина, причинний зв`язок між протиправною дію і негативними наслідками.

Із вищезазначеними положеннями цивільного законодавства в повній мірі кореспондуються і приписи п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.89 №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», в якому зазначено, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

У статті 1192 Цивільного кодексу України встановлені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого: відшкодування шкоди в натурі (передача речі такого ж роду і такої же якості, полагодження пошкодженої речі тощо); відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

Приймаючи до уваги фактичні обставини по справі у контексті з вищевказаними положеннями законодавства, слід вважати доведеними позовні вимоги ОСОБА_2 щодо необхідності стягнення з відповідача суми 65 000 грн., яка є прямою дійсною шкодою, що встановлена за результатами судового розгляду кримінального провадження. Вказану суму коштів слід стягнути з відповідача у якості шкоди, завданої злочином. Таким чином, позов підлягає задоволенню.

На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позову особи, яка відповідно до п.6 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, з відповідача на користь держави слід стягнути 1073,60 грн. на відшкодування судових витрат по справі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3, 8, 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 18, 76-81, 279, 263-265, 279, 280-282, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої злочином задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 65 000 (шістдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп. на відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Величко О.В.