Провадження № 2-з/522/322/23
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

14 вересня 2023 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Павлик І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2023 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, у якій вона просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру, що належить ОСОБА_1 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 та його представникам та будь-яким третім особам, у тому числі будь-яким державним реєстраторам та нотаріусам, вчиняти будь-які дії в тому числі будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування підстав для забезпечення позову заявник посилається на те, що відповідач, зведений брат ОСОБА_2 ніколи не проживав та не мав прав на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , залишив свою матір в найтяжчий час коли вона хворіла та потребувала догляду та допомоги. Також ОСОБА_1 планує у визначений строк подати позовну заяву до відповідача про усунення його від спадкування на підставі ст. 1224 ЦК України.

Надавши належну правову оцінку підставам, якими заявник обґрунтовує подану ним заяву, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову (п. 3 ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення заяви про забезпечення позову. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести відповідність (адекватність) засобу забезпечення позову.

У ч.ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України закріплено види забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має пересвідчитися у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності та обґрунтованості запропонованого заявником способу забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним способом забезпечення позову та предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Слід зазначити, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

З наданої заявником копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 11.09.2023 вбачається, що ОСОБА_1 є власником 577/300 часток у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Іншими співвласниками є: ОСОБА_3 577/3000 та ОСОБА_4 577/3000.

Згідно копії витягу про реєстрацію у спадковому реєстрі від 06.07.2021 приватним нотаріусом Ткаченко І.В. зареєстровано спадкову справу № 67926584, спадкодавець ОСОБА_3 .

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ОСОБА_2 у вказаній квартирі не зареєстрований, не є її власником чи співвласником, єдиною підставою для знаходження в ній він вважає подання ним заяви про прийняття спадщини від 07.12.2021 приватному нотаріусу Ткаченко І.В. Однак, у зв`язку з відсутністю у нього правовстановлюючих документів йому було відмовлено в отриманні спадщини. Водночас ОСОБА_1 планує звернутися до суду з позовом про усунення ОСОБА_2 від спадкування.

Відповідно до підпункту 4.13 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Отже, чинним законодавством України передбачено порядок зупинення вчинення нотаріальної дії до вирішення справи судом, у разі, зокрема, наявності спору про усунення особи від спадкування.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, заявником не надано суду будь-яких доказів на підтвердження того, що не вжиття заходів забезпечення позову обраним ним шляхом, може якимось чином вплинути на виконання рішення суду, у разі задоволення майбутнього позову.

Таким чином, на переконання суду, обраний ОСОБА_1 спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру, що частково їй належить і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборони ОСОБА_2 та його представникам та будь-яким третім особа, у тому числі будь-яким державним реєстраторам та нотаріусам, вчиняти будь-які дії в тому числі будь-які реєстраційні дії щодо зазначеної квартири, не є співмірним позову з яким вона має намір звернутися до суду та ніяким чином не може вплинути на виконання рішення суду, у разі задоволення позову, оскільки він не є співвлвсником зазначеної квартири.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, враховуючи наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви заявника, як заінтересованої особи та правові позиції Верховного Суду, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням їх розумності та обґрунтованості; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходами забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд дійшов висновку про недоведеність заявником того, що не вжиття судом обраного ним заходу забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення його позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та протягом п`ятнадцяти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Суддя І.А. Павлик