РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/4449/22

провадження у справі №2/0285/90/23

11 вересня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Сусловця М.Г.,

за участю секретаря судового засідання Голяки Д.О.,

розглянув у судовому засідання у спрощеному порядку цивільну справу за позовом АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

УСТАНОВИВ:

АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить суд стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.12.2011 у розмірі 7497,48 грн.

В обґрунтовування позовних вимог позивач зазначає, що 17.12.2011 ОСОБА_2 було відкрито кредитний рахунок на підставі Заяви №б/н. При підписанні анкети-заяви ОСОБА_2 взяв на себе зобов`язання повертати отримані ним кошти в кредит відповідно до «Умов та правил надання банківських послуг» за «Тарифам банку», які викладені на банківському сайті.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. При цьому свої зобов`язання належним чином не виконав, як наслідок, станом на день його смерті мав заборгованість за тілом кредиту у розмірі 7497,48 грн.

Позивач керуючись ст. 1282 ЦК України та посилаючись на те, що оскільки відповідач є спадкоємцем після смерті позичальника ОСОБА_2 , просить суд позовні вимоги задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про підтримання позовних вимог у повному обсязі та про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву в якій просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вона не приймала спадщину.

В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Встановлено, що 17.12.2011 ОСОБА_2 заповнив бланк Анкету-заяву про приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» в Приватбанку (а.с. 32).

Позичальник ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, про що видано свідоцтво про смерть серії (а.с.65)

АТ КБ «Приватбанк» 24.06.2021 після смерті ОСОБА_2 направив до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори претензію кредитора до спадкоємців.

Листом №1235/02-14/205/21 від 21.07.2021 Новоград-Волинська державна нотаріальна контора повідомила АТ КБ «Приватбанк» про те, що на підставі претензії кредитора заведена спадкова справа №205/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Як вбачається з листа спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися.

28.08.2021 АТ «Приватбанк» направив лист-претензію на ім`я відповідача ОСОБА_1 про повернення заборгованості.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Отже, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ними у спадщину майна. Тобто, у разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

При цьому, позивач не був позбавлений процесуальної можливості реалізувати свій обов`язок доказування підстав позову за допомогою правового механізму звернення до суду із заявою про витребування доказів, які у нього не перебувають або про забезпечення доказів, що передбачено ст.ст. 83, 84 ЦПК України.

Враховуючи, що предметом спору у цій справі є вимоги кредитора до спадкоємців про стягнення заборгованості за кредитним договором, АТ КБ "ПриватБанк" було зобов`язане довести ті обставини, на які воно посилалося як на підставу свої вимог, тобто подати суду докази наявності у спадкодавця майна та його вартості, кола спадкоємців, які прийняли спадщину, а у випадку неможливості надати такі докази - заявити клопотання про їх витребування, однак з дотриманням правил та процедур, встановлених ЦПК України.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі №306/486/17 (провадження №61-34520св18).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 7 ст. 81 ЦПК України).

Згаданий у ст. 13 ЦПК України принцип диспозитивності цивільного судочинства за відсутності процесуальної активності позивача, визначеної приписами ст.ст. 12, 84 ЦПК України, унеможливлює витребування доказів за ініціативою суду.

Такий висновок щодо застосування наведених норм цивільного процесуального права був викладений у постановах Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №360/1568/16-ц, від 19 червня 2019 року у справі №269/263/16-ц, від 04 липня 2019 року у справі №320/5909/16-ц, який суд застосовує відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Разом з цим, у ході судового провадження справи, позивач зважаючи на вимоги ст. 81 ЦПК України, подав клопотання про витребування доказів, а саме копії спадкової справи заведеної після померлого ОСОБА_2 .

Згідно копії спадкової справи №205/2021 встановлено, що ОСОБА_1 не приймала спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Отже, виходячи з вищевикладеного, та враховуючи те, що позивач не приймав спадщину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, в зв`язку з чим у задоволенні позову відмовляє.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 10, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду

Головуючий