Справа № 699/1055/23
Номер провадження № 2-н/699/63/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року м. Корсунь-Шевченківський

Суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області Свитка С.Л, розглянувши заяву КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту послугу з вивезення побутових відходів,

установив:

07.09.2023 року заявник звернувся до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області із заявою, в якій просив видати судовий наказ, яким стягнути з боржника ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за послуги з вивезення побутових відходів за період з 01.09.2020 року до 01.09.2023 року в сумі 2552,62 грн та судові витрати в сумі 268,40 грн.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу та відповідно до ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано,якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

При цьому слід враховувати, що у наказному провадженні можливе задоволення лише документально підтверджених і безспірних вимог, тобто таких, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Згідно п.5 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя, відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з наданим заявником розрахунком суми заборгованості боржника за надані послуги з вивезення побутових відходів заявлена заявником заборгованість у сумі 2552,62 грн включає в себе заборгованість за період до 01.09.2020 року у сумі 895,62 грн та заборгованість за період з вересня 2020 року по серпень 2023 року у сумі 1657,00 грн.

Тобто з моменту виникнення права вимоги для частини заявлених вимог у сумі 895,62 грн за період до 01.09.2020 року пройшов строк, який перевищує трирічну позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Згідно ч.2 ст.164ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відтак, суд відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, виходячи з неможливості розгляду заяви в порядку наказного провадження у зв`язку з тим, що з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги.

Одночасно суд роз`яснює, що у відповідно до ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися до суду з тими самими вимогами у позовному порядку, зарахувавши до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви суму судового збору 268,40 грн, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу.

Керуючись п.5 ч.1 ст. 165, ч.2 ст. 167 ЦПК України, суддя,

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту послугу з вивезення побутових відходів.

Роз`яснити КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне управління» про право звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Повернути заявнику заяву з доданими документами.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею, проте може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга може бути поданою безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду.

Суддя Свитка С.Л.