УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Воробйова Т.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області,

відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до Богунського районного суду м. Житомира із заявою, у якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючих документів:

- трудової книжки НОМЕР_1 з датою заповнення 27.08.1983 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , яке видане 11.03.2003 виконкомом Рогачівської сільської ради Баранівського району Житомирської області.

Щодо заяви у частині вимог про встановлення факту належності ОСОБА_1 свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , яке видане 11.03.2003 виконкомом Рогачівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, суд зазначає наступне.

Нормами ч.1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

За правилами, встановленими ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 3 статті 315 ЦПК України визначено, що справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Отже, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про одруження, тобто такого свідоцтва, що видає орган державної реєстрації актів цивільного стану.

Проте, відповідно до прямих приписів ч. 3 ст. 315 ЦПК України, справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

В пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що заяви про встановлення факту належності особі вироку або рішення суду, квитка про членство в об`єднанні громадян, військового квитка, посвідчення до ордена або медалі, паспорта, чи свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів громадянського стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документа, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Оскільки, вимоги заяви ОСОБА_1 про встановлення факту належності їй свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , яке видане 11.03.2003 виконкомом Рогачівської сільської ради Баранівського району Житомирської області, не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, у відкритті провадження у зазначеній частині вимог слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 186, 258-261, 293, 315, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження у справі у частині вимог про встановлення факту належності ОСОБА_1 свідоцтва про одруження НОМЕР_2 , яке видане 11.03.2003 виконкомом Рогачівської сільської ради Баранівського району Житомирської області.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що питання, порушені нею у заяві, вирішуються органом, який видав відповідний документ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду першої інстанції щодо відмови у відкритті провадження у справі може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.А. Воробйова