Справа № 515/1178/23
Провадження № 2-ві/513/2/23
Саратський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2023 року Суддя Саратського районного суду Одеської області Бучацька А.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Зубова Олександра Сергійовича у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, повернення земельної ділянки, відшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 19 липня 2023 року звернувся до Татарбунарського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , у якій просить: визнати дії, рішення відповідачів неправомірними; витребувати матеріали за його зверненням до прокуратури по цій справі і проект землеустрою с. Приморського; правовий акт, виданий суб`єктом владних повноважень ФОП ОСОБА_3 , визнати недійсним і відновити становище, яке існувало до порушення границь; примусово повернути землю в натурі СФГ "Гриценко"; відшкодувати збитки за час користування землею до моменту передачі її назад власнику у сумі 500 грн. за кожний день користування і проїзду землею; відшкодування моральної шкоди; провести судову психологічну експертизу моральної шкоди. Крім того, просить визнати незаконними рішення, бездіяльності органу державної влади прокуратури Білгород-Дністровського і №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП, які не припинили правопорушення та позбавити ліцензії ФОП ОСОБА_3 за завідомо неправомірні дії.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що земля СФГ " ОСОБА_4 " межує з землею ОСОБА_2 , який змінив межі земельної ділянки.

Ухвалою Татарбунарського районного суду від 24 липня 2023 року було відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконними рішення, бездіяльності органу державної влади прокуратури Білгород-Дністровського і № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП, які не припинили правопорушення та позбавлення ліцензії ФОП ОСОБА_3 за завідомо неправомірні дії, оскільки зазначені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Татарбунарського районного суду від 24 липня 2023 року позовні вимоги в частині визнання дій і рішень відповідачів неправомірними; про визнання недійсним правового акту, виданого суб`єктом владних повноважень ФОП ОСОБА_3 , відновлення становища, яке існувало до порушення границь; примусового повернення землі в натурі СФГ "Гриценко"; відшкодування збитків за час користування землею до моменту передачі її назад власнику у сумі 500 грн. за кожний день користування і проїзду землею; відшкодування моральної шкоди, було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків щодо форми та змісту позовної заяви; позивачу роз`яснено, що в разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, заява буде вважатися неподаною і буде йому повернута.

28 серпня 2023 року на виконання ухвали про залишення позову без руху надійшла скарга позивача, в якій він зазначає про недопустимість повторної участі судді Зубова О.С. у розгляді його повторно поданого позову, посилаючись на те, що суддя 09 травня 2023 року розглядав його аналогічний позов, у зв`язку з чим позивач просить на підставі ст.31 ЦПК України передати справу до іншого суду.

В ухвалі судді Татарбунарського районного суду Одеської області Зубова О.С. від 29 серпня 2023 року міститься висновок про необґрунтованість заявленого позивачем відводу та щодо вирішення питання про відвід судді в порядку ч.3 ст.40 ЦПК України іншим суддею, позовну заяву передано до канцелярії Татарбунарського районного суду Одеської області для виконання положень ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Розпорядженням керівника апарату Татарбунарського районного суду цивільну справу 515/1178/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, повернення земельної ділянки, відшкодування збитків, для розгляду заяви про відвід судді Зубову О.С. направлено до Саратського районного суду, як найбільш територіально наближеного.

13 вересня 2023 року матеріали справи надійшли до канцелярії Саратського районного суду Одеської області. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 вересня 2023 року матеріали справи 515/1178/23 були розподілені для розгляду судді Бучацькій А.І..

Вивчивши матеріали справи, дослідивши підстави для відводу судді Зубова О.С., наведені заявником, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід судді задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 ЦПК України. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У відповідності до частин 1, 2 ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

За положеннями частини 7 ст. 40 ЦПК України вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За умовами частин 3, 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Дослідивши питання безсторонності суддів, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia), рішення від 28 листопада 2002 року, зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того, щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці.

Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне.

По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву (рішення у справах: "Білуха проти України" від 09 листопада 2006 року п. п. 49,54; "Бочан проти України" від 03 травня 2007 року, п. 66; "Агрокомплекс" проти України" від 06 жовтня 2011 року, п. 136; "Олександр Волков проти України" від 09 січня 2013 року, п. п. 103,107).

Європейський суд з прав людини в п. 66 рішення у справі "Бочан проти України" від 03.05.2007 р. (заява N 7577/02) зазначив, що "безсторонність, в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі".

З матеріалів справи вбачається, що 02.05.2023 року в провадження судді Зубова О.С. надійшла для розгляду позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, повернення земельної ділянки, відшкодування збитків, яка ухвалою судді Квєтка І.А. була залишена без руху. При її розгляді було встановлено, що позивач не усунув недоліки, зазначені ухвалі суду, тому ухвалою судді Зубова О.С. від 09 травня 2023 року цю позовну заяву було повернуто позивачу відповідно до приписів п.5 ст.185 ЦПК України.

19.07.2023 року позивач знову подав до Татарбунарського районного суду таку ж саму позовну заяву.

Ухвалою судді Татарбунарського районного суду Зубова О.С. від 25.07.2023 року було відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_5 про визнання незаконними рішення, бездіяльності органу державної влади прокуратури Білгород-Дністровського і № 2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП, які не припинили правопорушення та позбавлення ліцензії ФОП ОСОБА_3 за завідомо неправомірні дії, оскільки зазначені вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою судді Татарбунарського районного суду Зубова О.А. від 24.07.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 в частині визнання дій і рішень відповідачів неправомірними, відшкодування збитків було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків щодо форми та змісту позовної заяви; позивачу роз`яснено, що в разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом наданого часу, заява буде вважатися неподаною і буде йому повернута.

Відповідно до приписів ст.37 ЦПК України у новому розгляді справи судом першої інстанції недопустимість повторної участі судді в її розгляді передбачається тільки у випадках: після скасування рішення суду або ухвали суду про закриття провадження у справі.

Таким чином, законом не передбачена недопустимість участі судді в розгляді позовної заяви, яка подається повторно після її повернення позивачеві з підстав ч.7 ст.185 ЦПК України, так і у разі постановлення суддею ухвали про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог в порядку п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Крім того, як вбачається із доводів ОСОБА_1 , викладених ним у скарзі, підставою для відводу судді Зубова О.С. є незгода заявника з ухвалами судді від 24 липня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог та про залишення позовної заяви в іншій частині без руху, у зв`язку з чим позивач просить на підставі ст.31 ЦПК України передати справу до іншого суду.

Розглянувши питання про відвід, з точки зору положень статей 36, 37 ЦПК України, а також в контексті ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо безсторонності суду, слід зазначити, що суд не вбачає об`єктивного та суб`єктивного критерію, а саме: наявності будь-якого правомірного сумніву в безсторонності судді при вирішенні процесуальних питань, вказані позивачем обставини свідчать про його незгоду із процесуальними рішеннями судді у зазначеній справі, що відповідно до положень п. 4 ст. 36 ЦПК України, не може бути підставою для відводу.

У заяві про відвід не наведеного жодного належного доказу, на підставі якого можна було б зробити висновок про нібито упередженість судді Татарбунарського районного суду Зубова О.С. при розгляді даної цивільної справи.

Згідно зі ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, законодавство, наділяючи учасника справи достатньо широким спектром процесуальних повноважень, зокрема і правом на відвід судді (суддів), разом з тим зауважує на недопустимості зловживання наданими процесуальними правами, оскільки необґрунтований відвід може сприяти безпідставному усуненню та ухиленню судді (суддів) від розгляду справи, що суперечить завданням та основним засадам цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд зазначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, однак, в даному випадку позивачем жодних доказів на підтвердження особистої упередженості, заінтересованості або необ`єктивності судді Зубова О.С. у результаті розгляду та вирішенні позовної заяви, в даній справі не надано.

Отже, твердження, якими скаржник мотивує заяву про відвід судді, не свідчать про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Враховуючи вищевикладене, заявлений відвід є необґрунтованим та безпідставним, а тому у його задоволенні слід відмовити та повернути до Татарбунарського районного суду Одеської області матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, повернення земельної ділянки, відшкодування збитків.

Керуючись ст. ст.36, 37, 39, 40, 258-261, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Зубова Олександра Сергійовича у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, повернення земельної ділянки, відшкодування збитків - відмовити.

Матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, повернення земельної ділянки, відшкодування збитків - повернути до Татарбунарського районного суду Одеської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А. І. Бучацька