справа № 1309/9120/12
УХВАЛА

14 вересня 2023 року м.Львів

Суддя Залізничного районного суду м.Львова Колодяжний С.Ю., вивчивши матеріали скарги ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мельника Юрія Романовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №70201785 від 03.11.2022 року,

встановив:

12.09.2023 року до Залізничного районного суду м.Львова поштовим зв?язком надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мельника Ю.Р., в якій вона просить визнати неправомірною постанову про відкриття виконавчого провадження №70201785 від 03.11.2022 року.

Вивчивши подану скаргу та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку, що скарга підлягає залишенню без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України передбачені строки звернення зі скаргою.

Так, частиною першою статті 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ч.2 ст.449 ЦПК України).

Звертаючись до суду з даною скаргою, ОСОБА_1 зазначила, що 11.06.2023 року вона дізналася про відкриття виконавчого провадження, коли отримала копію постанови про накладення штрафу та копію постанови про встановлення обмеження боржника у праві керування транспортними засобами.

Відтак, враховуючи положення пункту «а» ч.1 ст.449 ЦПК України, десятиденний строк на подання скарги, сплив 21.06.2023 року.

Скарга на дії державного виконавця подана ОСОБА_1 поштовим зв?язком до Залізничного районного суду м.Львова, як видно із штампу на конверті 08.09.2023 року, тобто з пропуском строку, передбаченого пунктом «а» ч.1 ст.449 ЦПК України.

При цьому, питання поновлення пропущеного строку на подачу скарги ОСОБА_1 не порушує.

Відповідно до ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено, залишається без розгляду.

За роз`ясненнями, які містяться в п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» строки звернення заявника зі скаргою до суду є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз`яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі №24-152/0/4-13 від 28.01.2013 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» зазначив, що право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Якщо зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права, і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя, має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі.

Доступ до суду, як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (пункт 47 рішення ЄСПЛ від 21.10.2010 року у справі «Дія 97» проти України»).

Прецедентна практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, на день звернення заявника до суду із вказаною скаргою сплинув десятиденний строк, встановлений статтею 449 ЦПК України.

Зважаючи на викладене, оскільки строк для подання скарги сплинув, а клопотання про поновлення вказаного строку не подано та не наведено причин поважності поновлення строку для звернення зі скаргою, дана скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду, що не позбавляє заявника повторно звернутися до суду із даною скаргою, після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду.

Керуючись ст.126, 258-261, 268, 352-354, 449 ЦПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), на дії державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Мельника Юрія Романовича щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №70201785 від 03.11.2022 року залишити без розгляду.

Роз?яснити заявнику її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення скарги без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний