КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Гуля В.В.,

суддів Матвієнко Ю.О., Мельника Я.С.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Конюшком Денисом Борисовичем, який діє на підставі договору, на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно з яким просив:

- стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн. 00 коп.;

- стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.04.2018 року по вул. Дудаєва, 10, у м. Івано-Франківськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті якої транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Невідкладно після настання вказаної ДТП та безпосередньо на місці ДТП водії транспортних засобів автомобіля марки «Рено», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіля марки «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , діючи на підставі п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», склали спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду 28.04.2018 року о 15:45 за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Дудаєва, 10, де водій автомобіля марки «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , повністю визнав свою вину.

При цьому, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність завдавача шкоди була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до умов Полісу ОСЦПВВНТЗ № АК/6768586.

Разом з тим, своїм листом від 22.05.2018 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки, на думку відповідача, винним у вчиненні ДТП є саме позивач, а не відповідач.

Також, у відповідь на претензію позивача про перегляд рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування від 23.04.2019 року, відповідач у своєму листі від 10.05.2019 року зазначив, що за результатами розгляду претензії була створена тимчасова комісія для проведення додаткового розслідування з метою повторного розгляду документів за заявленою подією. В результаті роботи цієї комісії вона не знайшла підстав для скасування прийнятого рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

У свою чергу, позивач зазначав, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є протиправною, з огляду на наступні обставини в їх сукупності:

- чинне законодавство не містить положень, які б надавали право страховику встановлювати вину особи в ДТП; встановлювати порушення водієм Правил дорожнього руху; встановлювати причинно-наслідковий зв'язок між вчиненням ДТП та порушенням правил дорожнього руху; встановлювати порушення правил дорожнього руху з технічної точки зору;

- посилання страховика у своїй відмові у виплаті страхового відшкодування на інструкцію, яка міститься в буклеті «Інформаційно-роз`яснювальні матеріали щодо Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду», є безпідставними, оскільки ця інструкція не є нормативно-правовим документом, обов`язковим для виконання, а здійснює лише інформаційно-роз`яснювальну функцію, тобто вказує на те, як суб`єкти можуть діяти, але не встановлює обов`язкового порядку дій;

- водій транспортного засобу «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , жодним чином не намагався оспорювати свою відповідальність у вчиненні ДТП, які він визнав у Європротоколі.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що відповідач незаконно відмовив йому у наданні матеріалів, за якими він би мав можливість визначити реальну вартість матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП, позивач просив суд стягнути з відповідача 50 000 грн. 00 коп., що є максимальним розміром виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у разі оформлення документів про ДТП без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки за результатами аналізу всіх наявних документів вірно встановив відповідальність саме позивача у настанні ДТП. При цьому, зазначив, що наявність Європротоколу свідчить лише про те, що водії скористались правом його скасувати та не свідчить про автоматичне настання обов'язку страховика здійснити виплату страхового відшкодування (а.с. 102-104).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Так, в обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на неврахування судом першої інстанції того, що типова схема ДТП, застосована відповідачем в якості обгрунтування своєї відмови у виплаті страхового відшкодування, абсолютно не відповідає фактичним обставинам справи.

При цьому, зазначає, що висновок експерта за результатами проведення автотехнічної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП за №004-01(Е)/20 від 24.02.2020 року, який суд першої інстанції поклав в основу свого рішення, був поданий відповідачем з пропуском процесуальних строків без будь-якого обгрунтування щодо цього, а також без направлення копії цього висновку позивачу (а.с. 187, 168).

Одночасно з відзивом позивачем було подано до суду апеляційної інстанції клопотання про призначення у справ судової автотоварознавчої експертизи, яке обґрунтовано тим, що суд першої інстанції, задовольняючи вказане клопотання під час розгляду справи, не вказав про необхідність проведення експертизи за матеріалами справи, у зв'язку з чим експертизане була проведена через ненадання об'єкта дослідження на експертизу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для призначення такої експертизи під час розгляду справи у апеляційному суді, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, судова-автотоварознавча експертиза не була проведена саме через дії позивача, а саме: ненадання об`єкту дослідження на експертизу, про обов`язковість чого наголошував у своїх клопотаннях судовий експерт.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 28.04.2018 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до умов Полісу ОСЦПВВНТЗ №АК/6768586, та автомобіля марки «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_1 .

Учасниками ДТП на місці події було складено спільне повідомлення про ДТП (євпропротокол), яке у подальшому було надано до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування.

При цьому, у вказаному повідомленні водій автомобіля марки "Mercedes-Benz", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , визнав себе винним у вчиненні вказаної ДТП.

Разом з тим, своїм листом від 22.05.2018 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відмовило позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки після з`ясування всіх обставин страховою компанією було встановлено, що позивачем при керуванні автомобілем марки "Renault Megane", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушено правила маневрування та здійснено зіткнення з автомобілем марки «Mercedes-Sprinter 311», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався ліворуч від позивача, а отже саме позивач є відповідальною особою за скоєну ДТП. У свою чергу, відповідальність водія автомобіля марки «Mercedes-Benz 311», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що забезпечений полісом ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», відсутня.

23.04.2019 року представник позивача звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» з претензією, в якій просив переглянути рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування та негайно здійснити виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 .

У відповідь на претензію позивача про перегляд рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування від 23.04.2019 року, відповідач у своєму листі від 10.05.2019 року зазначив про відсутність підстав для перегляду прийнятого рішення страховика про відмову у здійсненні страхового відшкодування на підставі п. 32.1 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» за результатами наданих документів, зокрема Європротоколу та письмових пояснень учасників події, встановило, що обставини заявленої ДТП відповідають схемі № 1.1. Типових схем ДТП, викладених в Інструкції, відповідно до якої при перестроюванні або об`їзді перешкоди саме водій транспортного засобу «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не надав дорогу транспортному засобу «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався прямо і попутно праворуч або ліворуч від нього. На підставі зазначеного, страховик встановив, що саме ОСОБА_1 порушив правила маневрування (розділ 10 ПДР) та саме ОСОБА_1 є відповідальною особою за настання ДТП.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки за результатами аналізу всіх наявних документів вірно встановив відповідальність саме позивача у настанні ДТП.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У відповідності до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Згідно з п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Разом з тим, у відповідності до положень п. 32.2 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності.

Як передбачено п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, страховик зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про страхування» у разі необхідності страховик або Моторне (транспортне) бюро можуть робити запити про відомості, пов`язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Відповідно до положень ст. 39.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту.

Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» при прийнятті рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування керувався положеннями Інструкцією щодо заповнення Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка погоджена Начальником управління державної автомобільної МВС України 31.08.2011 року та відповідним Протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 року за № 274/2011 та Типовими схемами дорожньо-транспортної пригоди, які є невід`ємною частиною Інструкцією.

Тобто, враховуючи те, що Інструкція є офіційним документом, який погоджений Начальником управління державної автомобільної інспекції МВС України та затверджений у відповідному порядку президією МТСБУ, а типові схеми є невід`ємною частиною цієї Інструкції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у силу вимог п. 39.1 ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вказані документи є обов`язковими до застосування відповідачем, як членом МСТБУ.

При цьому, доводи позивача про те, що вказана Інструкція та Типові схеми здійснюють лише інформаційно-роз`яслювальну функцію, та не мають офіційного характеру, колегія суддів вважає безпідставними, адже виключно для зручності вказана Інструкція розміщена у відкритому доступі на сайті МТСБУ http://www.mtsbu.ua/ua/for_connsumers/europrotocol/96561/ та у буклеті Інформаційно-роз`яснювальні матеріали щодо Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду". Оприлюднення її у такий спосіб не надає їй неофіційного та/або лише інформаційно-роз'яснювального характеру.

Також, слід зазначити, що відповідно до п. 1 Типових схем на підставі аналізу інформації, яка знаходиться у Повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Повідомлення), пунктів 12, 13 лицьової сторони одного чи обох учасників дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), страхова організація (далі - Страховик) або Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) приймає рішення про те, до якого виду відноситься дана ДТП: - ДТП, що скоєні під час руху транспортних засобів в одному напрямку; - ДТП, що скоєні під час руху транспортних засобів у зустрічних напрямках; - ДТП, що скоєні під час руху транспортних засобів під кутом один до одного; - ДТП, що скоєні під час руху транспортних засобів заднім ходом; - ДТП, що скоєні під час наїзду на нерухомий транспортний засіб.

Згідно з п 2 Типових схем, у випадку виявлення суперечностей в обставинах, зазначених у пункті 12 Повідомлення і в схемі ДТП, наведеної у пункті 13 Повідомлення, рішення приймається Страховиком чи МТСБУ в сукупності інформації, зазначеної у пунктах 12, 13 Повідомлення.

Як передбачено п. 5 Типових схем, після з`ясування всіх обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 4 цих Правил, Страховик чи МТСБУ має вибрати конкретну Типову схему ДТП із відповідного розділу. У випадку, якщо у вибраному розділі приведена ситуація в цілому відповідає обставинам ДТП, що розглядається, і схема, наведена у Повідомленні, в цілому співпадає з Типовою схемою ДТП, Страховик чи МТСБУ приймає рішення про розподіл відповідальності у відповідності до вказаної в схемі інформації.

У відповідно до п. 6 Типових схем визначення (розподіл) цивільно-правової відповідальності учасників ДТП здійснюється на підставі комплексного аналізу всіх обставин конкретного ДТП, наявних у матеріалах справи по даному випадку.

Отже, враховуючи вищенаведені положення Типових схем, доводи позивача про те, що страховик не має права встановлювати обставини ДТП та здійснювати розподіл відповідальності, є безпідставними, адже, як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні, відповідно до п.п. 2, 5, 6 Типових схем саме на страховика покладено обов`язок визначення (розподіл) цивільно-правової відповідальності учасників ДТП.

Посилання позивача на те, що за наявності визнання у п. 14 Європротоколу своєї вини у вчиненні ДТП водієм автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , страховик не мав права встановлювати обставини ДТП, колегія суддів відхиляє, як безпідставні, адже наявність згоди учасників ДТП щодо обставин, що є обов`язковою умовою складення Євпротоколу, не свідчить про те, що учасники можуть самостійно правомірно розподілити відповідальність між собою за завдані збитки.

Більш того, бланк Європротоколу, встановленого МТСБУ зразка, не містить пункту щодо визнання вини того чи іншого учасника пригоди. У п . 14 Євпропротоколу надається лише додаткова інформація, яка не міститься у Повідомленні та яку водій транспортного засобу вважає за необхідне викласти.

За вказаних обставин, зазначення у п. 14 Європротоколу, що ОСОБА_3 визнає свою вину у вчиненні ДТП, жодним чином не впливає на розподіл страховиком відповідальності учасників дорожньо-транспортної пригоди за заподіяну ними шкоду під час розгляду документів про дорожньо-транспортні пригоди.

Разом з тим, згідно з висновком експертного дослідження № 004-01(Е)/20 від 24.02.2020 року, здійсненого на замовлення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», в обставинах досліджуваної пригоди водій автомобіля марки «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з метою забезпечення безпеки руху перед початком маневру лівого повороту повинен був діяти у відповідності до вимог п. 9.2 б), п. 9.4, п. 10.1 ПДР України. Виходячи з пояснень ОСОБА_1 та обстановки, зафіксованої на місці пригоди, в його діях, з технічної точки зору, вбачаються невідповідності вимогам п. 9.4, п. 10.1 ПДР України. Водій автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 311», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_2 в обставинах досліджуваної пригоди з метою уникнення зіткнення повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 ПДР України. Виходячи з пояснень ОСОБА_1 та обстановки, зафіксованої на місці пригоди, в діях водія ОСОБА_2 не вбачається підстав технічного характеру щодо невідповідності вимогам п. 12.3 ПДР України. В обставинах досліджуваної пригоди водій автомобіля марки «Renault Megane», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 мав технічну можливість своїми одноосібними діями уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом виконання вимог п. 10.1 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру, виходячи з наданих на дослідження матеріалів страхової та цивільної справ. В обставинах досліджуваної пригоди в причинному зв`язку з її виникненням перебувають дії водія ОСОБА_1 , пов`язані з недотриманням вимог п. 9.4, п. 10.1 ПДР України при виконанні маневру лівого повороту.

Вказаний висновок зроблений судовим експертом в галузі автотехніки та транспортної трасології ОСОБА_4 , який у висновку зазначив, що він обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

При цьому, на спростування вказаного висновку стороною позивача не було заявлено клопотання про призначення автотехнічної експертизи ані в суді першої інстанції, ані під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції.

Крім того, колегія суддів враховує, що вказаний висновок експерта було надано до суду на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів.

За вказаних обставин, доводи апелянта про те, що типова схема ДТП, застосована відповідачем в якості обґрунтування своєї відмови у виплаті страхового відшкодування, не відповідає фактичним обставинам справи, є безпідставними, оскільки на підтвердження цього позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів.

Таким чином, оскільки матеріалами справи в їх сукупності підтверджується, що відповідальність водія транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , у вчиненні ДТП відсутня, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правильного висновку про те, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування відповідає вимогам Закону.

При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Конюшком Денисом Борисовичем, - залишити без задоволення.

Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20 травня 2021 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про стягнення страхового відшкодування - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий В.В. Гуль

Судді Ю.О. Матвієнко

Я.С. Мельник