Справа №: 398/4532/23
провадження №: 2/398/2363/23
УХВАЛА

Іменем України

"14" вересня 2023 р. м.Олександрія

Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Подоляк Я.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

11.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, відповідно до якого просить в порядку розподілу майна подружжя визнати за ним, ОСОБА_1 , право особистої приватно власності на легковий автомобіль «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 , тип пального бензин, об`єм двигуна 1,4 л, вартістю 197 478,00 грн, а за відповідачем ОСОБА_2 визнати право власності на: піч мікрохвильову вартістю 7 000 грн, ліжко односпальне вартістю 4000 грн, ліжко односпальне вартістю 4 000 грн, ліжко двоспальне вартістю 6 000 грн, гардероб вартістю 8 000 грн, газовий котел вартістю 9 000 грн, куток кухонний вартістю 10 000 грн, газову колонку вартістю 10 000 грн, пилосос Samsung вартістю 4500 грн, газову плиту вартістю 4500 грн, газову плиту вартістю 6 000 грн, витяжку вартістю 2 500 грн, гардероб вартістю 4 500 грн, холодильну камеру вартістю 13 000 грн, холодильник вартістю 8 000 грн, шкільний стіл вартістю 2 700 грн, шкільний стіл вартістю 3 000 грн, ноутбук вартістю 8 000 грн, килим вартістю 4 000 грн, килим вартістю 3 000 грн, диван вартістю 8 500 грн, душову кабіну вартістю 10 000 грн, ванну вартістю 6 000 грн, унітаз вартістю 4 000 грн, пральну машину вартістю 8 500 грн, вентилятор вартістю 3 500 грн, телевізор вартістю 10 000 грн, м`ясорубку електричну вартістю 3 000 грн, насосну станцію вартістю 7 600 грн, а всього на майно загальною вартістю 182 800 грн. Стягнути з нього на користь відповідача грошову компенсацію вартості її частки у виділеному йому майні в розмірі 7 339 грн.

Перевіривши матеріали справи, встановлено, що подана позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з вимогами ст.69 Сімейного Кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справи про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Однак у позові не зазначено на підставі яких доказів позивачем визначено вартість спірного рухомого майна. Тому позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується дійсна вартість кожного спільного майна.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 Сімейного Кодексу України та ст. 372 ЦК України. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (ч. 4 ст. 65 СК).

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу, не можна вважати безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Отже позивачу необхідно зазначити, чим підтверджується факт придбання майна подружжям та докази права власності на зазначене майно, що є предметом даного спору, а також долучити зазначені докази до позовної заяви із відповідною кількістю примірників.

У своїх позовних вимогах, позивач ОСОБА_1 просить саме за ним визнати право особистої приватної власності на легковий автомобіль «Renault Logan», номерний знак НОМЕР_1 , тип пального бензин, об`єм двигуна 1,4 л, вартістю 197 478,00 грн, та стягнути з нього на користь відповідача грошову компенсацію вартості її частки у виділеному йому майні в розмірі 7 339 грн.

У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України).

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою (абзаци перший і другий частини другої статті 364 ЦК України).

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України).

Право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї (частина перша статті 365 ЦК України). Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду (частина друга статті 365 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 8 лютого 2022 року у справі №209/3085/20, провадження N 14-182цс21, зробила висновок про те, що приписи частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України і статті 365 ЦК України з урахуванням принципу розумності (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК Украйни) треба розуміти так: (а) правила про необхідність попереднього внесення коштів на депозитний рахунок суду стосуються тих випадків, коли позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) згідно зі статтею 365 ЦК України заявив вимогу про припинення права відповідача на частку у спільній власності (такі кошти забезпечують отримання відповідачем грошової компенсації); (б) якщо позивач (один із подружжя чи колишній чоловік, колишня дружина) таку вимогу не заявив (а вимагає, наприклад, поділити неподільну річ шляхом виділення її у власність відповідача та стягнення з нього грошової компенсації замість частки позивача у праві спільної сумісної власності на цю річ), то підстави для внесення ним відповідної суми коштів на депозитний рахунок суду відсутні.

Отже, позивач, заявляючи вимогу про визнання за ним права власності на автомобіль, тобто припинення права відповідача на частку у праві спільної сумісної власності на автомобіль, має попередньо внести кошти на депозитний рахунок суду.

Реквізити депозитних рахунків для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо):

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26241445

Банк отримувача: ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО): 820172

Рахунок отримувача:UA0002505

Крім того, всупереч вимогам п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України в позовні заяві відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1. ст. 6 Конвенції про захист прав людини ї основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких має не допустити судовий процес у безладний рух.

За змістом рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року №17-рп/2011у справі 1-9/2011 вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При таких обставинах позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків з урахуванням вимог ст. ст.175,177 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.175,177,185,260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, залишити без руху.

2.Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду він у встановлений строк усуне недоліки позовної заяви, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Я.М.ПОДОЛЯК