Справа № 462/1487/23 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/811/1304/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, в приміщенні Львівського апеляційного суду в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 квітня 2023 року в складі судді Румілової Н.М. в справі за позовом Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітраної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів у вигляді житлових субсидій,-

встановив:

У березні 2023 року позивач Залізничний відділ соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів у вигляді житлових субсидій.

Вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до заяви ОСОБА_1 від 17.02.2016 позивач призначив та виплатив житлову субсидію на період з 01.05.2018 до 30.04.2019. Для призначення цього виду соціальної допомоги заявником подана декларація про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. У результаті проведеної Залізничним відділом соціального захисту перевірки даних, наданих заявницею, встановлено, що нею свідомо не було повідомлено позивачу інформацію про сімейний стан, зокрема у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, не зазначено членів сім`ї, а саме дружину сина ОСОБА_2 , яка зареєстрована за відмінною від адреси домогосподарства, на яке призначалась житлова субсидія, що підтверджується листом Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 20.03.2020 №341/21.1-109. Відповідачка повинна буда подати з 01.05.2018 нову заяву про призначення житлової субсидії із відповідним пакетом документів, а у декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, зазначити інформацію про дружину сина ОСОБА_2 та її доходи, які повинні бути враховані при призначенні житлової субсидії. Залізничний відділ соціального захисту не мав правових підстав для призначення житлової субсидії у період з 01.05.2018 до 30.04.2019 ОСОБА_1 , оскільки володів неповною інформацією про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні та їх доходи. Таким чином, житлова субсидія призначена незаконно з вини позивачки, яка не повідомила інформацію, що вплинула на виплату житлової субсидії. Це призвело до надмірної виплати бюджетних коштів у вигляді житлових субсидій на суму 2455,1 грн. Просив стягнути надмірно виплачені за призначеними житловими субсидіями кошти у сумі 2684,00 грн.

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13 квітня 2023 року у задоволенні позову Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітраної політики Львівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів у вигляді житлових субсидій - відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач Залізничний відділ соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, в особі начальника відділу Г.Гриник, вважає, що суд не дослідив усі обставини у справі та неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до прийняття неправомірного рішення.

В апеляційній скарзі зазначає, що призначення та виплата житлової субсидії визначається Положенням про порядок призначення житлової субсидії, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 21.10.1995 № 848.

Зокрема, згідно із п. 9 Положення (у редакції чинні на час виникнення спірних правовідносин) житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні, на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих та/або задекларованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих та/або задекларованих у житловому приміщенні (будинку), соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих та/або задекларованих за цією адресою членів домогосподарства.

За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні, але фактично за даною адресою не проживають, у сукупний дохід домогосподарства не враховуються.

До розрахунку житлової субсидії за період з 01.05.2018 до 30.04.2019 Залізничний відділ соціального захисту враховував доходи членів домогосподарства, а саме пенсію ОСОБА_1 та пенсію ОСОБА_3 , тому розрахував соціальні норми житла та соціальні нормативи житлового-комунального обслуговування на двох осіб.

Жодних відомостей та документів про те, що син ОСОБА_3 не проживає за адресою, на яку нараховувалася на нього житлова субсидія, відповідачкою подано не було.

Таким чином, суд мав би дослідити заяву та декларацію від 17.02.2016, однак суд не з`ясував те, що відповідачка подала недостовірну інформацію, а в подальшому не повідомила про зміну обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії.

Внаслідок таких дій відповідачки Залізничним відділом соціального захисту неправильно розраховано житлову субсидію від 01.05.2018.

Звертає увагу на те, що доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства, враховуються при призначенні житлової субсидії.

У результаті проведеної перевірки Залізничним відділом соціального захисту встановлено зазначені обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 зазначила у декларації ОСОБА_3 , відповідно до розрахунку житлової субсидії мають братися доходи його дружини незалежно від місця її проживання.

Таким чином, відповідачкою подано недостовірну інформацію, а житлова субсидія була призначена незаконно із вини заявника, що призвело до надмірної виплати бюджетних коштів на суму 2455,56 грн.

Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 квітня 2023 року та задовольнити позов.

24.07.2022 на адресу апеляційного суду надійшов відзив представника відповідача ОСОБА_4 на апеляційну скаргу, у якому покликаючись на обставини щодо спірних правовідносин, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою апеляційне провадження.

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду першої інстанції з вимогами щодо стягнення коштів, сумарний розмір яких не перевищує ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, справа призначена для розгляду апеляційним судом в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

При цьому, виключно бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які вже висловлені, зокрема, у позові заяві та апеляційній скарзі, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі № 668/13907/13-ц).

Разом з цим, згідно із ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, відтак колегія суддів інформувала учасників справи про час і день розгляду справи, шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення враховуючи таке.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями.

При цьому, суд не розділив твердження позивача про те, що відповідачці була виплачена субсидія надмірно, оскільки суду надані належні докази того, що дружина сина відповідачки ОСОБА_2 не проживала в квартирі разом з нею, а здійснювала догляд за чоловіком, інвалідом 1 групи, який фактично проживав з нею за її місцем реєстрації в період виплати субсидії.

Таким чином, суд не встановив недобросовісних дій відповідачки щодо набуття нею грошових коштів у вигляді житлової субсидії, при цьому, виходив із необхідності дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, відтак дійшов висновку про те, що відсутні підстави для задоволення заявлених вимог.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить із такого.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог.

Конституції України гарантується право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (ст. 46).

Відповідно до п.п. 6, 7, 8, 12, 13 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (далі - Положення), у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, субсидія призначається одній із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб. Субсидія розраховується виходячи з кількості зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, у тому числі осіб, призваних на строкову військову службу. Кількість зазначених осіб визначається на початок місяця, з якого призначається субсидія.

Для призначення субсидії сукупний дохід обчислюється виходячи з нарахованих особам доходів без урахування податку з доходів фізичних осіб, відомості про які надаються структурним підрозділам з питань соціального захисту населення ДФС, Пенсійним фондом України, фондами соціального страхування, у порядку, визначеному пунктом 13 цього Положення, а також розмірів державної соціальної допомоги, що виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення (крім частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, частини допомоги при усиновленні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, одноразової винагороди жінкам, яким присвоєно почесне звання України "Мати-героїня", державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг).

Субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається виходячи з розміру середньомісячного сукупного доходу осіб, зазначених у пункті 7 цього Положення, а субсидія для придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива - виходячи з річного доходу осіб за попередній календарний рік.

Для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі зазначення в декларації інших отриманих доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування, та неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення з зазначенням їх розміру; договір найму (оренди) житла (за наявності).

Відповідно до ч. 4 п. 13 Положення, громадянин несе відповідальність за надані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.

Згідно із п. 20 Положення, надання субсидії припиняється, якщо громадянин приховав або свідомо подав недостовірні дані про доходи (не зазначив один із видів доходів) та майновий стан, що вплинули на встановлення права на субсидію, внаслідок чого йому була надміру перерахована сума субсидії. Сума субсидії, перерахованої (виплаченої) надміру внаслідок свідомого подання громадянином документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни, зазначені у пункті 14 цього Положення, повертається ним за вимогою органу, що призначив субсидію. У разі коли громадянин добровільно не повернув надміру перераховану (виплачену) суму субсидії, питання про її стягнення органи, що призначають субсидії, вирішують у судовому порядку.

Пункт 20 виключено на підставі Постанови КМ № 420 від 14.04.2021 - застосовується з 1 травня 2021 року.

Відповідно до п. 2 Порядку повернення коштів, надміру виплачених за призначеними субсидіями, в разі виявлення при перевірках подання громадянами свідомо документів із неправильними відомостями, органи соціального захисту населення вживають таких заходів: припиняють надання субсидії; повідомляють рекомендованим листом отримувачів житлової субсидії про припинення надання житлової субсидії, необхідність і терміни повернення надміру виплачених коштів (додаток 1); подають позовні заяви до суду (додаток 2) про стягнення надміру виплачених коштів (при неповерненні їх добровільно у встановлені терміни); повідомляють надавачів послуг про припинення надання субсидії; терміни повернення надміру виплачених коштів встановлюються органом соціального захисту населення в кожному конкретному випадку з урахуванням матеріального стану отримувача субсидії, але не менше місяця з дня отримання повідомлення.

З матеріалів справи встановлено що відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , 17 лютого 2016 року звернулась до Залізничного відділу соціального захисту Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива та надавала до заяви Декларацію про доходи і витрати. У переліку осіб, які фактично проживають в житловому приміщенні (зареєстровані), зазначала окрім себе також ОСОБА_3 , як інваліда 1 групи (а.с. 4).

З травня 2018 року відповідачці ОСОБА_1 , за рішенням позивача від 14 липня 2018 року, здійснено перерахунок субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг на період з 01.05.2018 до 30.04.2019 щомісячно в розмірі 523,85 грн. (а.с. 5).

Натомість, згідно із рішенням позивача від 30 жовтня 2018 року, за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року здійснений перерахунок становить 744,19 грн. щомісячно (а.с. 6).

Сторонами не заперечується, що відповідна субсидія була призначена відповідачці.

Згідно із листом Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 20.03.2020 № 341/21.1-109 ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , актовий запис №375 від 29.10.1994, складений Галицьким районним у м.Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (а.с. 7).

Згідно із довідкою Житлово-Будівельного кооперативу «ЖБК «МЕДИК-4» від 03.04.2023 №03/23 ОСОБА_3 проживає без реєстрації у АДРЕСА_2 з 29.10.1994 року по даний період (а.с. 29).

Зазначене підтверджується і Актом «ЖБК «МЕДИК-4» від 03 квітня 2023 року №02/23 (а.с. 30).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про те, що ОСОБА_3 фактично з часу укладення шлюбу проживає за місцем реєстрації проживання своєї дружини, а не з відповідачкою по справі.

Відповідно до довідки Сихівського відділу Управління соціального захисту Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради від 03.04.2023 за №1147, ОСОБА_2 зареєстрована у АДРЕСА_2 та здійснює догляд за особою з інвалідністю 1 групи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 31).

Відповідно до Розпорядження Залізничного відділу соціального захисту №144 від 03 липня 2020 року на підставі відомостей РАЦС відповідач ОСОБА_1 позбавлена права на отримання субсидії (а.с. 10-11).

У матеріалах справи також наявне повідомлення Залізничного відділу соціального захисту № 260306-372 від 25.01.2023 про зобов`язання ОСОБА_1 повернути борг у сумі 2455,56 грн., на відповідні реквізити.

Поряд з цим, враховуючи те, що дружина сина відповідачки ОСОБА_2 не проживала у квартирі разом з відповідачкою, а здійснювала догляд за своїм чоловіком, інвалідом 1 групи, який фактично проживав з нею за її місцем реєстрації в період виплати субсидії, колегія суддів погоджується з тим, що підстави для висновку про те, що відповідачці була виплачена субсидія надмірно, відсутні.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України передбачає, що особа, яка набула майно або зберігала його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов"язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов"язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Виходячи зі змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише у випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч. 1 ст. 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов"язання повернути майно потерпілому.

Така правова позиція сформульована у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14, яка є обов`язковою для судів при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин (ч. 2 ст. 214 ЦПК України).

Враховуючи те, що відносини, які склалися між сторонами не є договірними, до цих правовідносин можуть бути застосовані положення ст. 1212 ЦК України, кошти можуть бути стягнуті, як безпідставно набуті.

Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Статтею 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

В свою чергу, статтею 1215 ЦК України передбачено, яке безпідставно набуте майно не підлягає поверненню, а саме: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; та інше майно, якщо це встановлено законом.

Аналіз статей 1212-1215 ЦК України дає підстави для висновку, що законодавцем передбачені два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений висновок міститься і в постанові Верховного Суду України, прийнятої у справі №6-91цс14 від 02 липня 2014 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав, передбачених статтею 1212 ЦК України, для стягнення з відповідачки надміру виплачених їй коштів у вигляді житлових субсидій, що свідчить про законність оскаржуваного рішення та безпідставність доводів апеляційної скарги.

Таким чином, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції враховуючи наведені норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог,

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу Залізничного відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітраної політики Львівської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 13 квітня 2023 року - залишити без змін. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 12 вересня 2023 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк