Справа № 126/1338/23
Провадження № 22-ц/801/1819/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Губко В. І.
Доповідач:Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 рокуСправа № 126/1338/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Денишенко Т. О.,

суддів Копаничук С. Г., Рибчинського В. П.,

за участі секретаря судового засідання Різник Д. С., розглянувши за правилами, установленими для розгляду справи у порядку спрощеного позовного прова-дження, у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці, у залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за заявою

ОСОБА_1 , за участі стягувача ОСОБА_2

про визнання виконавчого документа - судового наказу таким, що не підлягає

виконанню,

за апеляційною скаргою представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Кушнеренка Євгена Юрійовича на ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 21 липня 2023 року, постановлену у приміщенні суду у м. Бершадь Вінницької області за головування судді Губка В. І., повний текст складення якої не зазначений,

У С Т А Н О В И В:

13 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася у Бершадський районний суд Вінницької області із заявою про визнання виконавчого документа - судового наказу, виданого у справі № 126/1338/23 (провадження № 2-н/126/64/2023), таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи її наступними об-ставинами. За заявою ОСОБА_2 від 29 травня 2023 року Бершадським ра-йонним судом Вінницької області 12 червня 2023 року виданий судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Стягувачем зазначений батько дітей ОСОБА_2 , який з 12 березня 2022 року мобілізований до ЗСУ. У заяві до суду ОСОБА_2 виклав не-правдиву інформацію про те, що він утримує дітей, надав довідку про свою ре-єстрацію за місцем реєстрації дітей у АДРЕСА_1 , хоча доньки фактично проживали за ін-шою адресою, батько з ними не проживав, оскільки з березня 2022 року призва-ний на військову службу. Діти знаходяться на утриманні матері, проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Джулинсь-кої сільської ради від 07 червня 2023 року № 67. Судовий наказ не підлягає ви-конанню, оскільки такої потреби не було ще станом на час його видачі у зв`язку із відсутністю відповідного обов`язку у боржниці ОСОБА_1 , яка просила суд задоволити її заяву, визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Бершадського районного суду Вінницької області від 21 липня 2023 року заява ОСОБА_1 задоволена, визнано таким, що не підлягає ви-конанню виданий 12 червня 2023 року Бершадським районним судом Вінниць-кої області у справі № 126/1338/23 судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини усіх видів її заробітку ( доходу ) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи із 07 червня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття; судового збору на користь держави у розмірі 268,40 гривень.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , керуючись нормами статей 180, 181, 183 СК України, статей 160, 161, 167, 170, 173, 258, 432 ЦПК України, суд пер-шої інстанції зазначив, що підставою для видачі судового наказу стала обста-вина, за якою діти проживають з батьком, а мати - окремо, яка матеріальної до-помоги на утримання доньок не надає. Проаналізувавши додані до заяви ОСОБА_5 у якості доказів документи, суд вказав, що на час звернення ОСОБА_6 у червні 2023 року у суд із заявою про видачу судового наказу діти з ним не проживали, оскільки 12 березня 2022 року він призваний на військову службу під час мобілізації. З травня 2023 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживають з матір`ю, яка повернулася із заробітків з-за кордону. Періодична відсутність ма-тері дітей в Україні із січня по травень, із вересня по грудень 2022 року та із 29 січня по 23 травня 2023 року підтверджена даними представленого нею суду її паспорта ( а. с. 44 - 45 ). За час відсутності заявниці в Україні діти проживали з бабусею і дідусем - батьками тата, а також ходили й до батьків заявниці; їх утримувала мати ОСОБА_1 , заробляючи кошти за кордоном. Питання ви-значення місця проживання дітей їхніми батьками не вирішувалося. З ураху-ванням усіх викладених фактичних обставин справи суд першої інстанції дій-шов висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів із ОСОБА_1 . Вказані фактичні обставини справи не були відомі суду на час видачі 12 червня 2023 року судового наказу.

Не погоджуючись із постановленою 21 липня 2023 року ухвалою суду пер-шої інстанції про задоволення заяви ОСОБА_1 щодо визнання виконавчо-го документа таким, що не підлягає виконанню, представник стягувача ОСОБА_6 адвокат Кушнеренко Є. Ю. оскаржує її в апеляційному порядку, про-сить дану ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у задо-воленні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Скаржник вважає постановлення судом 21 липня 2023 року ухвали із порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку адвоката Кушнеренка Є. Ю. суд першої інстанції не сприяв всебічному, повному з`ясуванню обставин справи, його висновки не відповідають обстави-нам справи. У скарзі зазначено, що ОСОБА_1 ще у січні 2022 року виїхала за кордон на заробітки, діти залишилися проживати з батьком та його батьками, а своїми дідусем та бабусею у АДРЕСА_1 . На час прохо-дження стягувачем військової служби у ЗСУ діти залишаються з його батьками, саме ОСОБА_2 повністю фінансово забезпечує доньок. Натомість мати ді-тей, перебуваючи за кордоном, участі у їх житті не приймала, матеріальної до-помоги на їх утримання не надавала, що підтверджується директором нав-чального закладу, який відвідують дівчатка, та їхніми деклараціями. Мати дітей повернулася із-за кордону в Україну 23 травня 2023 року, не відпускає дітей до місця їхнього проживання у батьків ОСОБА_2 . Посилаючись на характе-ристики дівчаток, видані директором навчального закладу, на декларації дітей із КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Джулинської сільської ра-ди», довідку старости Джулинської сільської ради від 23 травня 2023 року № 60 про знаходження матері дітей на роботі з 22 січня 2022 року по час видачі цієї довідки, представник стягувача стверджує, що ОСОБА_1 не цікавилася станом здоров`я дітей, не бере участі у їх вихованні, ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що вона свідомо обрала такі життєві умови, які зумо-вили неможливість піклування про фізичний і духовний розвиток доньок, їх навчання, підготовку до самостійного життя. Скаржник вважає, що оскільки су-довий наказ від 12 червня 2023 року не може бути скасований, він не був пере-глянутий за нововиявленими обставинами, то відсутні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

В апеляційній скарзі представник стягувача адвокат Кушнеренко Є. Ю. просить розглядати справу без повідомлення ( виклику ) сторін, за наявними у справі матеріалами.

ОСОБА_1 скористалася передбаченим цивільним процесуальним за-коном правом, забезпеченим ухвалою апеляційного суду від 21 серпня 2023 ро-ку, на подання відзиву на апеляційну скаргу, такий її відзив надійшов апеля-ційному суду 04 вересня 2023 року. У відзиві ОСОБА_1 зазначає, що апе-ляційна скарга представника ОСОБА_2 задоволенню не підлягає. Суд першої інстанції правильно урахував нечесність заявника щодо видачі судового наказу, який фізично не утримував дітей через перебування із березня 2022 року у ЗСУ, не вказав у заяві, яка суперечить вимогам статті 163 ЦПК України, свого місця знаходження. На подання заяви про видачу судового наказу щодо стягнення аліментів має право звернутися той з батьків, з яким проживає ди-тина, однак на час звернення до суду із такою заявою діти з батьком не прожи-вали, перебували на утриманні матері, тому підстави для стягнення із неї алі-ментів відсутні. Така обставина не була відома суду при виданні судового нака-зу, оскільки надана заявником довідка свідчила про місце його реєстрації за од-нією адресою із дітьми, але не про утримання ним дітей. ОСОБА_2 при-ховав від суду факт перебування його на службі у ЗСУ з 12 березня 2022 року, бажав звільнення з військової служби у зв`язку із перебуванням на його утри-манні дітей, про що він повідомляв колишню дружину смс-повідомленням, до-даним до матеріалів справи, та саме з цією метою розірвав шлюб. Рішення про стягнення аліментів не підлягають виконанню якщо сторони надали недо-стовірну інформацію стосовно утримання ними дітей. З травня 2023 року ОСОБА_9 участі в утриманні, вихованні дівчаток не приймає, відсутнє його спілкування з дітьми. ОСОБА_1 просить у задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_2 відмовити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з об`єктивних причин, ос-кільки перебуває на військовій службі. Представник стягувача адвокат Кушне-ренко Є. Ю. 29 серпня 2023 року подав апеляційному суду сформовану у сис-темі «Електронний суд» заяву/клопотання про розгляд справи без його участі та участі заявника, апеляційну скаргу адвокат підтримує, просить її задоволити.

ОСОБА_1 також у судове засідання не з`явилася. На задоволення її клопотання, викладеного безпосередньо у відзиві на апеляційну скаргу та дода-ному до нього окремому письмовому клопотанні ( а. с. 82 - 85 ), про проведення судового засідання 13 вересня 2023 року у режимі відеоконференції, ухвалою апеляційного суду від 11 вересня 2023 року розгляд справи ухвалено здійснити у режимі відеоконференції з приміщення Бершадського районного суду Він-ницької області. У День судового засідання, призначеного на 13.00 годину, до апеляційного суду в електронній формі надійшло клопотання боржниці про від-кладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із хворобою дитини. Доказів щодо захворювання когось із доньок ОСОБА_1 суду не надала. За обста-вин, що мають місце, відповідно до норм статті 372 ЦПК України колегія суд-дів апеляційного суду ухвалила розглянути дану справу по суті апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції у відсутності її учасників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, про-аналізувавши у сукупності наявні у ній докази, ретельно перевіривши закон-ність, обгрунтованість оскаржуваної судової ухвали у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Згідно норм статті 263 ЦПК України судове рішення, яким відповідно до норм статті 258 ЦПК України є також ухвала суду, повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішен-ня, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підста-ву своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа судового наказу таким, що не підлягає виконанню, керуючись нормами статей 258, 160, 161, 167, 170, 173 ЦПК України, статей 180, 181, 183 Сімейного кодек-су України, суд першої інстанції зауважив, що виданий щодо стягнення алімен-тів судовий наказ скасуванню не підлягає. Суд може, зокрема, у встановленому статтею 432 ЦПК України порядку визнати судовий наказ таким, що не під-лягає виконанню.

Судовий наказ є судовим рішенням та згідно із вимогами частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Частиною першою статті 432 ЦПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати вико-навчий документ таким, що не підлягає виконанню. Підстави для визнання ви-конавчого листа таким, що не підлягає виконанню, визначені частиною другою даної статті: суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добро-вільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Наве-дені підстави для цього поділяються на дві групи: матеріально-правові ( зо-бов`язання можуть припинятися унаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання ) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокре-ма: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили ( крім тих, що підлягають негайному виконанню ); коли виконавчий лист виданий по-милково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її при-мусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилко-вої видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У цій справі мають місце такі фактичні обставини.

Судом установлено, що 12 червня 2023 року Бершадським районним судом Вінницької області виданий судовий наказ, відповідно до якого задоволена зая-ва ОСОБА_2 про видачу судового наказу щодо стягнення на його ко-ристь із ОСОБА_1 аліментів на утримання двох неповнолітніх до-чок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового міні-муму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення із 07 червня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. Підставою для видачі вказаного судового наказу стало те, що діти проживають з батьком, мати про-живає окремо та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до довідки першого відділу Гайсинського районного територі-ального центру комплектування та соціальної підтримки від 05 липня 2023 року № 343 ОСОБА_2 12 березня 2022 рокук призваний на військову службу під час мобілізації.

Із копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 убачається, що вона періодично виїжджала за кордон на 3-5 місяців, як вона са-ма пояснила на роботу за домовленістю із чоловіком, батьком дітей. 23 травня 2023 ОСОБА_1 в`їхала на територію України і з указаного часу мешкає ра-зом із дітьми у АДРЕСА_2 .

Із довідки від 07 червня 2023 року № 67 Шляхівського старостинського ок-ругу № 1 Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області убачається, що ОСОБА_4 , 2011 року народження, та ОСОБА_3 , 2009 року народження, на даний час перебувають на утри-манні матері ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Згідно із актом обстеження умов проживання цієї сім`ї від 20 липня 2023 року убача-ється, що ОСОБА_1 з обома доньками проживають у будинку АДРЕСА_2 , де житлово-побутові умови задовільні, догляд та нагляд за дітьми здійснюється матір`ю у повному обсязі. Недоліків у вихованні не виявлено, основні потреби дітей забезпеченні.

Суд першої інстанції критично оцінив твердження представника стягувача, що ОСОБА_1 не пускає дітей до їхнього постійного місця їх проживання, оскільки питання про визначення місця проживання дітей між їхніми батьками в установленому порядку не вирішувалося.

Беручи до уваги усі викладені фактичні обставини цієї справи, суд дійшов висновку, що дійсно мають місце законні підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, оскільки на час звернення стягу-вача до суду із заявою про видачу судового наказу діти з ним не проживали протягом тривалого періоду, перебували на утриманні матері, тому підстави для стягнення аліментів із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відсутні. Зазначені обставини не були відомі суду першої інстанції при виданні оспорю-ваного наразі наказу.

З висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 21 липня 2023 року, належить цілком погодитися. Натомість доводи апеля-ційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката Кушнеренка Є. Ю. не-можливо визнати такими, що слугують підставою для її задоволення.

Апеляційний суду вважає доцільним підкреслити, що відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають зна-чення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або запе-речень, крім випадків, установлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуаль-них дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим від-повідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Ко-дексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, установлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це не-обхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані су-дом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що законні підстави для видачі судового наказу від 12 червня 2023 року про стягнення аліментів із матері дітей ОСОБА_1 на користь батька ОСОБА_2 буди відсутні; судовий наказ був виданий через ненадання заявником суду усіх правдивих доказів, а саме й зокрема через неповідомлення ним суду тієї обставини, що з 12 березня 2022 року він із дітьми спільно не проживає, проходить військову службу у ЗСУ.

Колегія суддів апеляційного суду бере до уваги, що мати дітей ОСОБА_1 періодично перебувала за кордоном України в інтересах дітей, вона заро-бляла кошти на їх забезпечення. Жодних доказів щодо забезпечення дітей вик-лючно батьком суду не представлено, як не надано й доказів щодо його доходів у період до 12 березня 2023 року, надання матеріальної допомоги на утримання дітей уже під час проходження військової служби.

Суд першої інстанції наголосив, що про вагомі, об`єктивні, фактичні обста-вини справи на момент видачі судового наказу із наданих заявником ОСОБА_10 документів йому не було відомо, більше того, певні обгрунтування заяви про видачу судового наказу не відповідають дійсності.

Апеляційний суд убачає доцільним зауважити про безпідставність поси-лання скаржника як на докази невиконання матір`ю дівчаток свого батьківсь-кого обов`язку з їх утримання, виховання та догляду на характеристики дітей, медичні декларації щодо них, оскільки вони лише підтверджують неоспорюва-ну обставину стосовно відсутності ОСОБА_1 в Україні, оскільки вона пе-ребувала на заробітках у Польщі саме в інтересах дітей. З огляду на представ-лені боржницею докази, ту вирішальну обставину, що місце проживання непов-нолітніх дітей між їхніми батьками в установленому порядку не вирішувалося, оскаржувана судова ухвала від 21 липня 2023 року є правильною, законною та справедливою.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначений обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх ви-мог чи заперечень, крім випадків, установлених ЦПК України. ОСОБА_2 , його представником не надано суду належних, допустимих доказів, які би спростовували або хоча б піддавали сумніву правомірність постановленої су-дом першої інстанції ухвали.

Стверджуючи у скарзі щодо недоведеності перебування дітей з матір`ю з 12 березня 2022 року скаржник разом із тим не оспорює й ту обставину, що з указаної дати по даний час діти не перебувають із батьком.

Вказуючи, що оспорюваний судовий наказ не переглядався за нововиявле-ними обставинами, тому неможливе припинення обов`язку зі сплати аліментів, скаржник не звертає увагу, що саме ініціатору звернення до суду належить ви-значення способу захисту порушених його прав та інтересів, а також на те, що у даному випадку йдеться не про припинення обов`язку зі сплати аліментів, а про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню виключно через ненадання суду правдивих та об`єктивних підстав для видачі судового наказу.

Суд першої інстанції за представленими ОСОБА_2 документами об`єктивно не мав реальної можливості перевірити чи справді на момент видачі судового наказу боржниця свідомо не виконувала свої батьківські обов`язки щодо двох власних неповнолітніх дітей, чи дійсно вона не утримувала їх мате-ріально, не турбувалася про них. А фактично йдеться про негативні стосунки між батьками дівчаток, заручницями яких вони мимоволі стали, що є недопус-тимим. Для вирішення спірних питань суд повинен дослідити докази, представ-лені насамперед ініціатором стягнення аліментів, дати їм належну правову оцінку, відповісти на питання, які вирішуються під час видачі судового наказу, але з огляду на позицію стягувача аліментів, яка є очевидно неприйнятною, за недоведеності ним заявлених в суд вимог, з мотивами апеляційної скарги пого-дитися не можна.

Суд першої інстанції не помилився у висновку про те, що помилково вида-ний виконавчий документ слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Суд першої інстанції дав грунтовну, справедливу, правильну оцінку мотивам заяв-ниці у цій справі, на які він послався в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується із позицією суду першої інстанції, оскільки суд вірно встановив обставини справи, дослідив їх у належ-ний спосіб та перевірив в установленому порядку у межах доводів заявниці ОСОБА_1 , правильно визначив спірні правовідносини, що мають місце між заявником та боржницею, застосував правові норми, що їх регулюють і дій-шов обґрунтованого висновку про задоволення заяви матері дітей.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров про-ти України» ( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ) суд при оцінці дока-зів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке дове-дення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_11 не спросто-вують правильності висновків суду першої інстанції, не дають підстав визнати оскаржувану ухвалу постановлену з порушенням норм матеріального та проце-суального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, яким є також й ухвала су-ду, без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив судову ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 374, 375, 381 - 384, 389 - 391 ЦПК України, апеляцій-ний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника стягувача ОСОБА_2 адвоката Кушнеренка Євгена Юрійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 21 липня 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участі стягувача ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа - судового наказу таким, що не підлягає виконанню - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак вона може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач Т. О. Денишенко

Судді С. Г. Копаничук

В. П. Рибчинський