Справа № 536/539/22
Провадження № 2/536/63/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судових засідань Марченко О.М.

представника позивача ОСОБА_1 за угодою адвоката Пшеничної А.Л.

представника відповідача ОСОБА_2 за угодою адвоката Гонтара В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок пожежі

ВСТАНОВИВ:

В травні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок пожежі, де просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь майнову шкоду в розмірі 204 335 грн., моральну - 100 000 грн., витрати зі сплати судового збору 3 043 грн.35 коп. та за складання висновку експерта 3000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається, що їй належать на праві власності земельні ділянки площею 0,0363 га та 0,0412 га, що знаходяться в с.Самусіївка в садівничому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , де 08 квітня 2022 року в господарчій будівлі по АДРЕСА_3 , власником якої відповідно до довідки садівничого товариства «Чайка» від 26.04.2022 є відповідач ОСОБА_2 , виникла пожежа з послідуючим розповсюдженням на її садові ділянки, внаслідок чого на її садовій ділянці по АДРЕСА_1 знищено дерев`яну обрешітку, електролічильник, крісло, три металопластикові вікна, розетки, електрокабелі, світильники, а на АДРЕСА_2 покрівлю вбиральні, пластикову бочку літнього душу та пошкоджено сайдингове облицювання житлового будинку.

Зазначає, що підтвердженням того, що пожежа виникла в господарчій будівлі по АДРЕСА_3 , а місцем виникнення пожежі є стіна, є акт про пожежу від 08.04.2022 та додаток до акту про пожежу від 15.04.2022. Згідно довідки Кременчуцького РУ ГУ ДСНС України в Полтавській області №14-885/20 від 18.04.2022 встановлено, що ймовірною причиною пожежі стало потрапляння малокалорійного джерела запалювання на горючий матеріал.

Згідно висновку експерта від 22.04.2022 вартість відновлюваного ремонту вказаних будівель в зв`язку з пошкодженням їх пожежею становить 204 335 грн.

Вважає, посилаючись на положення ст.4,15,16,22,ч.1,2,4,5 ст.319, ч.1 ст.1166 ЦК України та ч.6 ст.55 Кодексу цивільного захисту населення, що обов`язок забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими будівлями та спорудами покладається на їх власників, що відповідальність за заподіяну їй матеріальну шкоду у вказаному розмірі покладається на відповідача, як власника садівничої ділянки, де сталося займання і від чого було пошкоджено належне їй майно.

Також вказує, що їй була завдана моральна шкода, яка виразилась в її душевних стражданнях, від чого було порушено її звичайний режим життя та завдало сильного психологічного стресу, оскільки вона внаслідок пожежі втратила частину свого майна та була позбавлена можливості ним користуватися, з дня після пожежі її життя перенасичене негативними емоціями, вона вимушена терпіти незручності з організацією ремонту та для відновлення її майна потрібні певні зусилля, час, що спричиняє додаткові незручності та створює дискомфорт в її житті, яку вона оцінює в 100 000 грн.

В судовому засіданні уповноважений представник позивача позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві.

Уповноважений представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та в його задоволенні просив відмовити з обставин та підстав викладених у відзиві на позов.

Зокрема, вказав, що позивач не надала доказів щодо належності їй майна, яке було пошкоджено внаслідок пожежі, що мала місце 08.04.2022, не доведено причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та наслідками пожежі, а також те, що в даній пожежі винен саме відповідач. В Акті про пожежу з додатком причиною пожару зазначено «потрапляння малокалорійного джерела запалювання на горючі матеріали», тобто наведено загальну причину без з`ясування її причини, винних осіб та осередків загорання. Правоустанавлюючих документів на будівлі позивачка не надала, а до правоохоронних органів з заявою про кримінальне правопорушення події від 08.04.2022 з заявою звертався ОСОБА_3 , у той час як позов заявлено ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, свідків, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Установлено, що позивач ОСОБА_1 є власником земельних ділянок площею 0,0363 га та 0,0412 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки.

Як слідує із акту про пожежу від 08.04.2022 та додатку до акту про пожежу від 15.04.2022, у господарчій споруді в садовому товаристві « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по АДРЕСА_3 сталася пожежа, місце виникнення пожежі - стіна, ймовірна причина пожежі потрапляння малокалорійного джерела запалювання на горючий матеріал.

Згідно довідки Головного управління ДСНС України в Полтавській області Кременчуцького районного управління №14-885/20 від 18.04.2022, 08 квітня 2002 року за адресою: АДРЕСА_3 виникла пожежа в господарчій споруді з послідуючим розповсюдженням на АДРЕСА_2 та на АДРЕСА_1 . Пожежею знищено: АДРЕСА_1 : дерев`яна обрешітка на площі 8 м.кв., електролічильник, крісло, 3 металопластикові вікна, розетки 2 шт., електрокабелі 10 метрів погонних, 2 світильники; за адресою АДРЕСА_2 : покрівля вбиральні, пластикова бочка літнього душу; за адресою АДРЕСА_3 : господарча споруда повністю на площі 6 м.кв. та майно бувше у вжитку, 2 велосипеди, газонокосілка, пулівізатор, літній душ.

Відповідно до довідки садівничого товариства «Чайка» від 26.04.2022 власником садівничої ділянки, що розташована у АДРЕСА_3 є ОСОБА_2 .

Як вбачається із повідомлення відділення поліції №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області від 13.04.2022, відповідно до Акту про пожежу в результаті потрапляння малокалорійного джерела запалювання на горючий матеріал виникла пожежа в господарському приміщенні, пожежею пошкоджено будівлі за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , постраждалих внаслідок пожежі не має, факту підпалу не встановлено.

Згідно висновку експерта №16-22 від 22.04.2022 вартість відновлюваного ремонту будівель розташованих на земельних ділянка: кадастровий номер :07:000:0485 та кадастровий номер :07:000:0491 на території Ялинцівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в СТ «Чайка» в зв`язку з пошкодженням їх пожежею становить 204335 грн.

Свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що 08 квітня 2022 року ввечері він знаходився на дачі, побачив, що щось горить на АДРЕСА_1 , коли туди прийшов то побачив, що у ОСОБА_2 горить дрівник, який доторкався до огорожі ОСОБА_5 , та в його будиночку став плавитися фасад, всі стали тушити пожар, викликали пожарних, сам момент загорання він не бачив, коли прийшов вже все горіло, син ОСОБА_2 говорив, що вони з батьком жарили шашлик.

Свідок ОСОБА_6 дав показання, що 08 квітня 2022 року біля 19 год. загорання почалося на ділянці ОСОБА_7 , потім вогонь перекинувся на будинок ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що 8 квітня 2022 року йому, як голові кооперативу повідомили про пожар, горіло господарче приміщення у ОСОБА_7 і вогонь перекинувся на будинок ОСОБА_5 , поплавився сайтінг, він визивав пожарних.

За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, правової позиції Верховного суду висловленої в постанові від 27.05.2021 у справі №761/12945/19, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Відповідно до частини шостої статті 55 Кодексу цивільного захисту України обов`язок із забезпечення пожежної безпеки в жилих приміщеннях державного, комунального, громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів покладається на квартиронаймачів і власників квартир, а в жилих приміщеннях приватного житлового фонду та інших спорудах, приватних житлових будинках садибного типу, дачних і садових будинках з господарськими спорудами та будівлями - на їх власників або наймачів, якщо це обумовлено договором найму.

У пункті 3.7.2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України питань житлово-комунального господарства України від 17 травня 2005 року № 76, забезпечення пожежної безпеки в жилих будинках покладається на власників цих будинків або на уповноважені ними органи, а в жилих приміщеннях (квартирах) також і на їх власників, наймачів (орендарів). Взаємні зобов`язання власника будинку, власника, наймача (орендаря) жилого приміщення щодо забезпечення пожежної безпеки повинні визначатися договором. Забезпечення пожежної безпеки в інших окремо розташованих на прибудинковій території спорудах і гаражах покладається на їх власників.

Як вказав Верховний суд в постанові від 24.06.2019 у справі № 902/435/18 саме власник несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки.

Позивачу належить довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки. Також позивач несе тягар доведення перед судом розміру завданої шкоди, зокрема зменшення або знищення майна, яке належить йому на праві власності.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 23.09.2020 у справі № 329/382/19.

Відтак, обов`язковим для встановлення у спірних правовідносинах є факт пожежі, встановлення осіб, які винні у такій, шкода заподіяна такою та причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками. При цьому, на підтвердження позовних вимог позивач повинен надати належні та допустимі докази, які б підтверджували факт виникнення пожежі саме з вини відповідача.

Варто також зазначити, що протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04 серпня 2020 року у справі № 925/1478/16).

Протиправна поведінка відповідача ОСОБА_2 , яка полягає у недотримання ним, як власником садівничої ділянки в СТ «Чайка» АДРЕСА_3 правил пожежної безпеки судом не встановлена.

Акт про пожежу від 08.04.2022 та додаток до акту про пожежу від 15.04.2022 суд не може прийняти як доказ факту виникнення пожежі саме внаслідок протиправних дій відповідача, оскільки вони визначають ймовірну причину пожежі потрапляння малокалорійного джерела запалювання на горючий матеріал, а також не містять відомості про те, які саме вимоги правил пожежної безпеки ймовірно порушив відповідач, тому є неналежними доказами щодо цієї обставини.

З клопотанням про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи, основними завданнями якої є встановлення із застосуванням спеціальних знань механізму виникнення пожежі (горіння), процесу її розвитку і способів застосованих при гасінні, визначення явищ, процесів, умов виникнення пожежі, визначення обставин, що передували виникненню пожежі та сприяли її розповсюдженню звертався представник відповідача, яка була призначена судом відповідно до ухвали від 18.08.2022, від проведення якої він в послідуючому відмовився.

При цьому, надані позивачкою докази підтверджують лише факт пожежі та ймовірну причину пожежі, а тому не можуть бути належними доказами, які підтверджують винність ОСОБА_2 у виникненні пожежі.

З огляду на викладене, позивач не довела та не надала належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, що саме внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 їй була завдана майнова шкода, що між діями відповідача і виникненням пожежі є причинний зв`язок.

З огляду на викладене, з урахуванням того, акт про пожежу не містить відомостей про причину її виникнення, а також приймаючи до уваги те, що інших доказів того, що вказана пожежа сталася з вини відповідача, чи того, що протиправні діяння останнього призвели до виникнення вказаної пожежі, а також причинно-наслідкового зв`язку між ними, матеріали справи не містять, суд прийшов до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні, тому в його задоволенні відмовляє.

У зв`язку з недоведеністю факту завдання відповідачем шкоди позивачу, відсутні підстави для стягнення на її користь моральної шкоди, оскільки таке стягнення моральної шкоди на пряму залежить від наявності підстав для задоволення вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди.

Вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд виходить з положень ст.141 ЦПК України та враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, понесені позивачем витрати по оплаті судового збору не компенсуються.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст.13, 81, 259,263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної внаслідок пожежі відмовити.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко

Повний текст рішення складено 11 вересня 2023 року.