печерський районний суд міста києва
Справа № 761/704/21-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року

Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Хайнацького Є.С.,

при секретарі судового засідання - Сміян А.Ю.,

за участю:

позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» (далі - відповідач, АТ «Укрзалізниця»), у якому просить: визнати неправомірними діяння відповідача в частині невиконання обов`язку з поліпшення житлових умов працівників, встановленого Генеральною угодою, Галузевою угодою 1, Галузевою угодою 2 і Колективним договором; зобов`язати вчинити всі необхідні дії, передбачені Генеральною угодою, Галузевою угодою 1, Галузевою угодою 2 і Колективним договором, для поліпшення житлових умов позивача протягом трьох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили, а саме: забезпечення відокремленим ізольованим житлом площею згідно з нормами, встановленими законодавством, шляхом купівлі у фізичних чи юридичних осіб.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що з серпня 2007 року він працював у Державному територіально-галузевому об`єднанні «Південно-Західна залізниця», правонаступником якого є регіональна філія «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця».

Позивач проживає в кімнаті № НОМЕР_1 гуртожитку на АДРЕСА_1 , де займає койко-місце.

З 19.07.2013 року позивач перебуває на квартирному обліку в Залізниці як ліквідатор аварії на ЧАЕС 2 категорії, а з 26.11.2019 року - по категорії особа з інвалідністю внаслідок війни.

27.06.2017 року позивачу видано пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 .

10.09.2019 року позивачу видано пенсійне посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_3 , 3 група інвалідності.

25.09.2019 року позивачу видано посвідчення серії НОМЕР_4 учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, категорії 1.

Генеральною угодою про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні на 2019-2021 роки (далі - Генеральна угода) передбачено, зокрема, що сторони рекомендують під час укладення галузевих (міжгалузевих) територіальних угод і колективних договорів включення до них зобов`язань щодо додаткового соціального захисту ветеранів праці та людей похилого віку, малозабезпечених та інших вразливих категорій осіб (п. 3.46); сторони рекомендують для включення до галузевих (міжгалузевих) територіальних угод і колективних договорів питання щодо фінансування програм забезпечення населення доступним житлом (п. 3.66).

Галузевою угодою між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки встановлено, зокрема: надавати залізничникам, які перебувають на обліку для поліпшення житлових умов, безпроцентні позики для індивідуального, кооперативного житлового будівництва в розмірах і порядку, передбачених колективними договорами залізниць. Фонд службових житлових приміщень підприємства, установи, організації формують з новозбудованого або реконструйованого житла, звільнених житлових приміщень, а також житла, придбаного у фізичних чи юридичних осіб у розмірі не більше 50 %; конкретний відсоток визначається спільним рішенням адміністрації підприємства і відповідного профспілкового комітету (п. 3.6.1).

Колективним договором Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на 2001-2005 роки передбачено, зокрема: надавати залізничникам, які перебувають на обліку для поліпшення житлових умов, безпроцентні позики для індивідуального, кооперативного житлового будівництва в розмірах і порядку, передбачених Положенням (п. 8.1); продовжити благодійні акції, спрямовані на посилення соціального захисту малозабезпечених залізничників, найбільш нужденних, з числа ветеранів війни та праці, пенсіонерів тощо (п. 10.2).

Позивач вважає, що відповідач не виконує умови Генеральної угоди, Галузевих угод та Колективного договору в частині обов`язку з поліпшення житлових умов працівників, які перебувають на обліку для поліпшення житлових умов, чим вчиняє неправомірні дії щодо позивача та порушує його права на житло, що відповідає санітарним нормам та нормам забезпечення житловою площею (21 кв. м на особу та додатково 10,5 кв. м на сім`ю), а також порушує право позивача на отримання в повному обсязі винагороди за працю.

Посилаючись на зазначені обставини, на підставі ст.ст. 43, 47, 55 Конституції України, ст.ст. 10, 13, 97 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 5, 15 Закону України «Про оплату праці», абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст. 47 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) позивач звернувся до суду з указаним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.01.2021 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.04.2021 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження у вищевказаній цивільній справі та призначено підготовче засідання на 13.07.2021 року.

09.07.2021 року до суду надійшов відзив представника відповідача на позовну заяву, у якому він просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відзив обґрунтований тим, що будівництво житлових будинків для своїх працівників не є обов`язком відповідача та не передбачено його статутною діяльністю. Здійснення відповідачем такого виду діяльності можливо лише за наявності відповідних умов, проте наразі у відповідача відсутнє фінансування, затверджене відповідними органами державної влади на будівництво житла для працівників відповідача.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.07.2021 року відкладено підготовче засідання на 23.09.2021 року.

22.07.2021 року до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача, у якій позивач просить визнати відзив таким, що не спростовує позов, а підтверджує позов; позовні вимоги задовольнити повністю.

У відповіді на відзив позивач зазначає, що Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (ст. 7) надаються такі пільги: 18) позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на облік. Оскільки позивача було взято на квартирний облік 26.11.2019 року, два роки спливає 26.11.2021 року. На час подання позову до суду відповідач не здійснив жодних дій на виконання вказаних вимог Закону.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці підготовче засідання, призначене на 23.09.2021 року, знято з розгляду та призначено наступне судове засідання на 16.11.2021 року.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16.11.2021 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 17.02.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2022 року відкладено розгляд справи на 04.04.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2022 року відкладено розгляд справи на 13.09.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2022 року відкладено розгляд справи на 13.12.2022 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року відкладено розгляд справи на 07.02.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07.02.2023 року відкладено розгляд справи на 14.03.2023 року.

Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.03.2023 року відкладено розгляд справи на 29.05.2023 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 10.09.2019 року, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до пенсійного посвідчення № НОМЕР_5 , виданого 27.06.2017 року, ОСОБА_1 є пенсіонером за віком.

Згідно з копією довідки ДТГО «Південно-Західна залізниця» від 18.09.2015 року № НДБ-4/900 ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку в єдиних списках працівників залізниці по м. Києву з 19.07.2013 року в загальній черзі під № 816 та в позачерговій черзі як учасник ліквідації наслідків на ЧАЕС-2 кат. під № 21.

Відповідно до копії листа АТ «Укрзалізниця» від 31.01.2020 року № МЗК-08/173 згідно зі спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету Управління регіональної філії від 26.11.2019 року № 65 та спільного рішення адміністрації та Дорпрофсожу регіональної філії «Південно-Західна залізниця» від 05.12.2019 року № 6 про внесення змін у справу квартирного обліку, затвердженого розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.12.2019 року № 1023, ОСОБА_1 включений в списки на позачергове отримання житла по категорії інвалідів війни з 26.11.2019 року.

19.12.2022 року ОСОБА_1 звільнено з роботи у зв`язку з виходом на пенсію (на пільгових умовах) на підставі наказу відповідача від 08.12.2022 року № 1044/ос.

Згідно з копією довідки АТ «Укрзалізниця» від 19.01.2023 року № НЗЕ-08/63 ОСОБА_1 , пенсіонер, колишній працівник регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» перебуває на квартирному обліку в списках працівників регіональної філії по м. Києву з 19.07.2013 року в загальній черзі під № 565, та позачергово як особа з інвалідністю внаслідок війни з 26.11.2019 року під № 2.

Відповідно до копії Тимчасової довідки № 23 від 14.03.2023 року ОСОБА_1 встановлено статус ветерана праці.

Згідно з копією довідки Відділу обліку та розподілу житлової площі Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.03.2023 року № 177 ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 14.02.2013 року у складі сім`ї з 1 особи; порядок забезпечення житлом: позачерговий; категорія обліку: особи з інвалідністю внаслідок війни (при виконанні обов`язків військової служби), дата встановлення категорії 08.11.2019 року.

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, відомостей про об`єкт нерухомого майна, відомостей про права власності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ) належить на праві власності квартира загальною площею 29,94 кв. м, житловою площею 16,62 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору міни № 823437 від 23.02.2004 року (копія інформаційної довідки № 5 від 15.02.2023 року (номер витягу 962)).

Згідно з відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомостями про об`єкт нерухомого майна, відомостями про права власності ОСОБА_1 належить на праві власності квартира загальною площею 60,0 кв. м, житловою площею 36,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 на підставі договору дарування № 8714 від 14.11.2005 року (копія інформаційної довідки № 8 від 22.02.2023 року (номер витягу 115)).

За загальним правилом ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Особливості отримання житла ветеранами та інвалідами війни у позачерговому порядку визначені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ЖК України.

За приписами ст. 9 ЖК України, забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У ст. 34 ЖК України визначено перелік категорій громадян, які потребують поліпшення житлових умов, де потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному Радою Міністрів Української РСР і Українською республіканською радою професійних спілок; які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується Міністерством охорони здоров`я Української РСР за погодженням з Українською республіканською радою професійних спілок; які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; які проживають у гуртожитках.

Відповідно до ст. 43 ЖК України, громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Статтею 46 ЖК України визначено перелік осіб, яким жилі приміщення можуть бути надані поза чергою, зокрема, особам з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них особам з інвалідністю першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права осіб з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями поза черговиків.

Частиною 2 ст. 46 ЖК України передбачено, що поза чергою жиле приміщення може надаватися також в інших випадках, передбачених законодавством.

Порядок надання жилих приміщень громадянам, які перебувають на квартирному обліку, врегульовано Правилами обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів № 470 від 11.12.1984 року, відповідно до п. 23 яких громадяни, взяті на квартирний облік, вносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. З числа вказаних громадян складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Відповідно до пп. 1 п. 39 зазначених Правил жилі приміщення надаються в порядку загальної черги, за винятком осіб, маючих право першочергового отримання цих приміщень.

Підпунктом 3 п. 38 Правил встановлено, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття осіб, які потребують поліпшення житлових умов, на облік (включенням до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Отже, забезпечення житлом таких осіб можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством.

Іншого порядку, ніж дата взяття на облік у формуванні черговості забезпечення житлом осіб, які користуються певним правом (мають однакові пільги) в черговості одержання таких приміщень діючим законодавством не встановлено.

Такі правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 29.03.2022 року у справі № 279/931/21.

При цьому, Верховний Суд зазначив, що позивач має право на першочергове отримання житла, проте забезпечення позивача житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством. Позивачем не надано суду доказів наявності переважного права на отримання житла, відмінного від інших осіб, які за часом взяття на облік у цьому списку передують позивачу. Враховуючи, що попереду позивача у черзі знаходяться інші особи, які потребують поліпшення житлових умов, порушення черговості є порушенням норм чинного законодавства та прав цих осіб, а отже правові підстави для задоволення позову відсутні.

Аналогічні за змістом висновки містяться у постановах Верховного Суду від 12.03.2018 року у справі № 676/1707/17-ц, від 30.01.2020 року у справі № 335/3599/18, від 24.02.2020 року у справі № 725/3605/19, від 03.04.2020 року у справі № 344/8248/17-ц, від 22.05.2020 року у справі № 522/16805/17, від 28.01.2021 року у справі № 328/1568/19.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії листа АТ «Укрзалізниця» від 31.01.2020 року № МЗК-08/173 згідно зі спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету Управління регіональної філії від 26.11.2019 року № 65 та спільного рішення адміністрації та Дорпрофсожу регіональної філії «Південно-Західна залізниця» від 05.12.2019 року № 6 про внесення змін у справу квартирного обліку, затвердженого розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.12.2019 року № 1023, ОСОБА_1 включений в списки на позачергове отримання житла по категорії інвалідів війни з 26.11.2019 року.

Згідно з копією довідки АТ «Укрзалізниця» від 19.01.2023 року № НЗЕ-08/63 ОСОБА_1 , пенсіонер, колишній працівник регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Укрзалізниця» перебуває на квартирному обліку в списках працівників регіональної філії по м. Києву з 19.07.2013 року в загальній черзі під № 565, та позачергово як особа з інвалідністю внаслідок війни з 26.11.2019 року під № 2.

Згідно з копією довідки Відділу обліку та розподілу житлової площі Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації від 15.03.2023 року № 177 ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку з 14.02.2013 року у складі сім`ї з 1 особи; порядок забезпечення житлом: позачерговий; категорія обліку: особи з інвалідністю внаслідок війни (при виконанні обов`язків військової служби), дата встановлення категорії 08.11.2019 року.

З огляду на те, що позивач перебуває на квартирному обліку позачергово як особа з інвалідністю внаслідок війни з 26.11.2019 року під № 2, з урахуванням наведених висновків Верховного Суду, вбачається, що позивач має право на першочергове отримання житла, проте забезпечення позивача житлом можливе лише згідно з існуючою черговістю з урахуванням часу взяття на облік та у порядку, передбаченому законодавством. Оскільки попереду позивача у черзі знаходиться інша особи, яка потребує поліпшення житлових умов, порушення черговості є порушенням норм чинного законодавства та прав цієї особи, відтак, позовні вимоги є передчасними.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що відповідачем порушено вимоги п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Так, відповідно до абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, віднесеним до категорії 1 (п. 1 ст. 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: позачергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов (включаючи сім`ї загиблих або померлих громадян). Особи, зазначені в цьому пункті, забезпечуються жилою площею протягом року з дня подання заяви, для чого місцеві ради щорічно виділяють 15 відсотків усього збудованого житла (в тому числі підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності). Кабінет Міністрів України щорічно виділяє обласним державним адміністраціям цільовим призначенням капітальні вкладення відповідно до кількості сімей, що потребують поліпшення житлових умов. Фінансування будівництва здійснюється з Державного бюджету України.

Аналіз зазначеної норми свідчить, що осіб, віднесених до категорії 1, які потребують поліпшення житлових умов, позачергово забезпечують жилою площею протягом року з дня подання відповідної заяви місцеві ради та обласні державні адміністрації за рахунок фінансування будівництва з Державного бюджету України.

Обов`язку забезпечення зазначених осіб жилою площею роботодавцем вищевказаною нормою не передбачено.

За положеннями п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» інвалідам війни та прирівняним до них особам надаються пільги щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн протягом року. Органи виконавчої влади, виконавчі комітети місцевих рад зобов`язані подавати допомогу особам з інвалідністю внаслідок війни у будівництві індивідуальних жилих будинків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 10.09.2019 року позивач є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Аналіз зазначеної норми свідчить, що п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачає наявність пільг для інвалідів війни та прирівняних до них осіб щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

При цьому вказана норма не встановлює обов`язок роботодавця забезпечити таких осіб житлом протягом двох років з дня взяття на квартирний облік. З наведеної норми вбачається, що позачергове забезпечення житлом цих осіб здійснюється, у тому числі, за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій, тобто, відповідними місцевими радами та державними адміністраціями.

Також у п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», йдеться про осіб, які потребують поліпшення житлових умов.

Такими особами, відповідно до ст. 34 ЖК України, є громадяни: забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України; проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам; які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я; які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів; які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності; які проживають у гуртожитках.

Згідно ст. 47 ЖК України, норма жилої площі в Україні встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно, відомостей про об`єкт нерухомого майна, відомостей про права власності ОСОБА_1 належать на праві власності квартира загальною площею 29,94 кв. м, житловою площею 16,62 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 та квартира загальною площею 60,0 кв. м, житловою площею 36,4 кв. м, за адресою: АДРЕСА_3 .

У додаткових поясненнях, наданих суду 14.03.2023 року, позивач зазначає, що він не є власником квартири за адресою: АДРЕСА_3 , однак надані відповідачем докази щодо належності позивачу цієї квартири останній не спростував.

При цьому, належність на праві власності позивачу квартири загальною площею 29,94 кв. м, житловою площею 16,62 кв. м, за адресою: АДРЕСА_2 є достатнім чинником для висновку, що позивач забезпечений житловою площею вище встановленої норми, передбаченої ЖК України.

З огляду на вищевикладені обставини та виходячи зі змісту п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», абз. 1 п. 10 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає доводи позивача, що відповідачем порушено норми Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», якими визначено переважне право на отримання житла ветераном війни, та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» необґрунтованими.

Стосовно доводів позивача, що відповідачем порушено умови Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки, Генеральної угоди про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні на 2019-2021 роки та Колективного договору Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на 2001-2005 роки, суд зазначає наступне.

Галузевою угодою між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки, встановлено, зокрема: надавати залізничникам, які перебувають на обліку для поліпшення житлових умов, безпроцентні позики для індивідуального, кооперативного житлового будівництва в розмірах і порядку, передбачених колективними договорами залізниць. Фонд службових житлових приміщень підприємства, установи, організації формують з новозбудованого або реконструйованого житла, звільнених житлових приміщень, а також житла, придбаного у фізичних чи юридичних осіб у розмірі не більше 50 %; конкретний відсоток визначається спільним рішенням адміністрації підприємства і відповідного профспілкового комітету (п. 3.6.1); забезпечити надання працівникам, які потерпіли внаслідок Чорнобильської катастрофи, соціальних пільг і гарантій, передбачених законодавством України (п. 3.6.3).

Колективним договором Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на 2001-2005 роки передбачено, зокрема: надавати залізничникам які перебувають на обліку для поліпшення житлових умов, безпроцентні позики для індивідуального, кооперативного житлового будівництва в розмірах і порядку, передбачених Положенням (п. 8.1); продовжити благодійні акції, спрямовані на посилення соціального захисту малозабезпечених залізничників, найбільш нужденних, з числа ветеранів війни та праці, пенсіонерів тощо (п. 10.2).

Генеральною угодою про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні на 2019-2021 роки передбачено, зокрема, що сторони рекомендують під час укладення галузевих (міжгалузевих) територіальних угод і колективних договорів включення до них зобов`язань щодо додаткового соціального захисту ветеранів праці та людей похилого віку, малозабезпечених та інших вразливих категорій осіб (п. 3.46); сторони рекомендують для включення до галузевих (міжгалузевих) територіальних угод і колективних договорів питання щодо фінансування програм забезпечення населення доступним житлом (п. 3.66).

Зі змісту наведених умов Галузевої угоди між Державною адміністрацією залізничного транспорту України та профспілками на 2002-2006 роки, Генеральної угоди про регулювання основних принципів і норм реалізації соціально-економічної політики і трудових відносин в Україні на 2019-2021 роки та Колективного договору Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» на 2001-2005 роки, враховуючи, що відповідачем включено позивача до списків на позачергове отримання житла по категорії інвалідів війни (спільне рішення адміністрації та профспілкового комітету Управління регіональної філії від 26.11.2019 року № 65 та спільного рішення адміністрації та Дорпрофсожу регіональної філії «Південно-Західна залізниця» від 05.12.2019 року № 6, затверджене розпорядженням Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації від 28.12.2019 року № 1023) та поставлено позивача на квартирний облік у списках працівників регіональної філії по м. Києву з 19.07.2013 року в загальній черзі під № 565, та позачергово як особа з інвалідністю внаслідок війни з 26.11.2019 року під № 2, суд не вбачає порушення відповідачем умов зазначених Галузевої угоди, Генеральної угоди та Колективного договору.

Також, суд бере до уваги пояснення відповідача від 06.02.2023 року № НЮ-ППС-2-09/23, що фінансово-господарська діяльність товариства провадиться відповідно до фінансового плану, який складається товариством згідно із законодавством, погоджується наглядовою радою та затверджується загальними зборами товариства (п. 20 статуту АТ «Укрзалізниця», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»); фінансовим планом товариства не було передбачено на минулі роки, як і на поточний рік, фінансування питань, пов`язаних із поліпшенням житлових питань працівників товариства; крім того, під час повномасштабної військової агресії російської федерації проти України АТ «Укрзалізниця» несе значні витрати, пов`язані з виконанням завдань, що стосуються евакуаційних рейсів, перевезень для потреб Збройних Сил України, та пов`язані з ракетними обстрілами об`єктів залізничної інфраструктури. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на період воєнного стану дія окремих пунктів колективного договору може бути зупинена з ініціативи роботодавця. Згідно з копією витягу з протоколу № 11-54/31 засідання Правління АТ «Укрзалізниця» від 14.03.2022 року ухвалено рішення, що на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, оголошеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, керівникам регіональних філій, філій, структурних (виробничих) підрозділів, апарату управління АТ «Укрзалізниця» забезпечити реалізацію заходів, зокрема, інші додаткові виплати, що передбачені Галузевою угодою, колективними договорами структурних підрозділів, зокрема, матеріальної допомоги, призупинити. Вимоги вказаного рішення доведені до працівників юридичної служби відповідача; з цими вимогами ознайомлений позивач (повідомлення від 18.05.2022 року № НЗК-09/1682).

Крім того, вимоги позивача про зобов`язання відповідача вчинити всі необхідні дії, передбачені Генеральною угодою, Галузевою угодою 1, Галузевою угодою 2 і Колективним договором, для поліпшення житлових умов позивача, а саме: забезпечення позивача відокремленим ізольованим житлом площею згідно з нормами, встановленими законодавством, шляхом купівлі у фізичних чи юридичних осіб, суд вважає необґрунтованими, оскільки зобов`язання юридичної особи купити у фізичних чи юридичних осіб житло є неналежним способом захисту з огляду на втручання у такий спосіб у господарську діяльність господарюючого суб`єкта.

З огляду на зазначене, суд вважає, що сукупність наведених обставин доводить відсутність фактів неправомірності дій відповідача та порушення прав позивача, а відтак, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись Правилами обліку громадян, потребуючих покращення житлових умов, та надання їм жилих приміщень, затвердженими постановою Ради Міністрів УРСР та Української республіканської ради професіональних союзів № 470 від 11.12.1984 року, Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ст.ст. 9, 34, 43, 46, 47 Житлового кодексу України, ст.ст. 3-5, 7-13, 17, 43, 49, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 08.06.2023 року.

Суддя Є.С. Хайнацький