Справа № 461/3211/23
Провадження № 2-п/461/61/23
УХВАЛА

про повернення заяви про перегляд заочного рішення суду

19.09.2023 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі головуючого судді Стрельбицького В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за №461/3211/23 від 04.07.2023 року за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Гук Марти Ігорівни до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, ?

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення у цивільній справі за №461/3211/23 від 04.07.2023 року за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Гук Марти Ігорівни, до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.07.2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано заявнику термін для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

31.07.2023 року від заявника надійшла заява у якій останній просить скасувати заочне рішення, за його твердженням, таке є неправомірним, оскільки його не було належним чином повідомлено про судовий розгляд, окрім того, у нього відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем. Вказує, що суду необхідно зробити запит до банку за його кредитом. Натомість, вимог ухвали суду про залишення без руху заяви про перегляд заочного рішення заявником не виконано.

Згідно з частиною 8 статті 285 ЦПК України, до неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 185 ЦПК України встановлено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, до матеріалів справи станом на час постановлення цієї ухвали заяв чи клопотань від сторони заявника (тобто відповідача у справі), які б свідчили про виконання вимог ухвали суду від 20.07.2023 року не надходило. Враховуючи наведене, оскільки у визначений судом строк недоліки заяви про перегляд заочного рішення не усунуті, вона вважається неподаною та підлягає поверненню.

Також, оскільки однією з обставин, які стали підставою для залишення заяви про перегляд заочного рішення без руху була несплата судового збору за подання згаданої заяви, суд вважає за необхідне звернути увагу ОСОБА_1 на положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд, хоча згідно з практикою Європейського суду з прав людини допускає, що його здійснення залежить від певних умов, зокрема від необхідності сплати судового збору.

Конвенція, Рекомендація № R (81)7 щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Водночас, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та практику ЄСПЛ, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що вимога сплатити судовий збір сама по собі не обмежує право заявників на доступ до правосуддя. ЄСПЛ виходить із того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий його розмір, який не враховує фінансове положення заявників, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя (див., зокрема, пункти 6876 рішення у справі «Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania» від 26 липня 2011 року).

Окрім того, зважаючи на те, що відповідач у заяві зауважив, що суду необхідно зробити запит до банку за його кредитом, слід зазначити наступне.

Згідно ч.2 ст.13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, суд не може витребувати докази без належної аргументації учасника справи неможливості подати такий доказ самостійно, що чітко встановлено нормами цивільного процесуального законодавства, тим більше проводити такі дії на стадії перегляду заочного рішення.

Виходячи з наведених доводів та мотивів, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для повернення наведеної заяви відповідачу.

У відповідності до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, слід роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.185, 285, 353 ЦПК України,

постановив:

заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за №461/3211/23 від 04.07.2023 року за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Гук Марти Ігорівни, до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором вважати неподаною та повернути заявнику.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо будуть усунуті обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 19 вересня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький