РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_1 про предмет спору: стягнення заборгованості за надані телекомунікайційні послуги

стислий виклад позиції позивача та відповідача:

підстава позову (позиція позивача): між ПрАТ «МТС Україна», яке було перейменоване у Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна» та ОСОБА_1 31.05.2013 було укладено Договір про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № 6275719/1.12524294 (надалі-Договір). Згідно з п.п.1.1.-1.2. Договору оператор надає замовлені Абонентом згідно із Договором послуги мобільного зв`язку в межах України відповідно до ліцензії щодо надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку. Міжнародний телефонний зв`язок здійснюється із роумінг-партнерами оператора. Загальні умови та порядок надання послуг встановлюються відповідно до законодавства, регламентуються Умовами користування, які є невід`ємною частиною цього Договору. В момент підписання Договору відповідачем було обрано тарифний пакет «MTC ULTRA» та замовлено послуги «Міжнародний роумінг», про що свідчить Договір. Для обліку переліку, обсягу й вартості спожитих послуг позивачем використовується білінгова система FORISOOS. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу в білінговій системі FORISOOS було присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 .

ПрAT «ВФ Україна» свої зобов`язання за умовами Договору виконало в повномуобсязі, а саме: надало відповідачу послуги мобільного зв`язку. Факт та вартість надання послуг підтверджується Звітом по історії балансу за заданий період від 21.03.2019 по особовому рахунку № НОМЕР_1 абонента, сформованого за допомогою Автоматизованої системи розрахунків за телекомунікаційні послуги FORISOOS, та рахунком за телекомунікаційні послуги, а саме: рахунком № НОМЕР_2 від 31.08.2017 на загальну суму 10 899,40 грн. Проте рахунок у строк, передбачений Договором, а саме: до 15 вересня 2017 року оплачений не був. В зв`язку з цим на адресу відповідача 26.12.2017 надіслана претензія, додатком до якої були долучені вказані вище рахунки, з проханням терміново погасити прострочену заборгованість. Проте дана претензія була проігнорована, заборгованість відповідачем не погашена. Таким чином позивач має право звернутись до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в сумі 10899,40 грн.

Позиція відповідача: в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від відповідача не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі:

22.02.2022 року ухвала суду про відкриття провадження у справі.

Суд на підставі позовної заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що між ПрАТ «ВФ Україна» (23.05.2017 перейменоване з ПрАТ «МТС Україна») та ОСОБА_1 31.05.2013 укладено Договір про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № 6275719/1.12524294.

Згідно із п.п. 1.1.-1.2. Договору оператор надає замовлені Абонентом згідно із Договором послуги мобільного зв`язку в межах України відповідно до ліцензії щодо надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку. Міжнародний телефонний зв`язок здійснюється із роумінг-партнерами оператора. Загальні умови та порядок надання послуг встановлюються відповідно до законодавства, регламентуються Умовами користування, які є невід`ємною частиною цього Договору. В момент підписання Договору відповідачем було обрано тарифний пакет «MTC ULTRA» та замовлено послуги «Міжнародний роумінг», про що свідчить Договір № 6275719/1.12524294 від 31.05.2013/.

Для обліку переліку, обсягу й вартості спожитих послуг позивачем використовується білінгова система FORIS OOS. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку відповідачу в білінговій системі ОСОБА_1 було присвоєно особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідно до умов Договору та Умов користування мережами мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна», що є невід`ємною частиною зазначеного Договору, та згоду з якими підтверджено підписом відповідача, останній взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПрАТ «МТС Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за Договором.

Згідно з умовами Договору відповідач взяв на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного зв`язку. За наявності авансу рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Судом встановлено, що ПрAT «ВФ Україна» свої зобов`язання за умовами Договору виконало в повному обсязі, а саме: надало відповідачу ОСОБА_1 послуги мобільного зв`язку.

При цьому факт та вартість надання послуг підтверджується Звітом по історії балансу за заданий період по особовому рахунку № НОМЕР_1 абонента, сформованого за допомогою Автоматизованої системи розрахунків за телекомунікаційні послуги FORIS OOS, та рахунком за телекомунікаційні послуги, а саме: рахунком № НОМЕР_2 від 31.08.2017 на загальну суму 10 899,40 грн.

Згідно з п. 5.1 Договору відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати рахунки за отримані послуги.

Пункт 6.1 Договору передбачає, що за наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Проте рахунки у строк, передбачений Договором, а саме: до 15 вересня 2017 року сплачені не були, у зв`язку з чим на адресу АДРЕСА_1 26.12.2017 надіслана претензія № С 86/12, додатком до якої були наведені вище розрахунки, з проханням терміново сплатити суму заборгованості, проте відповідач залишив її без задоволення.

Таким чином, сума заборгованості ОСОБА_1 перед ПрАТ «ВФ Україна» на момент звернення до суду із позовною заявою становить 10899,40 грн.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що між сторонами існували договірні правовідносини, що виникли на підставі Договору про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку на спеціальних умовах.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу.

Згідно зі ст.903 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Статтею 509 Цивільного кодексу України надано визначення зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За загальними умовами виконання зобов`язання, які встановлені статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини.

Судом встановлено, що позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, в якому відображено всі операції щодо отримання позичальником ОСОБА_1 послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку за Договором, вичерпну інформацію про отримання послуг позичальником та наявність заборгованості.

Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості.

Всупереч вищенаведеному, відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за Договором.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе за Договором зобов`язань, внаслідок чого утворилася заборгованість перед ПрAT «ВФ Україна» в сумі 10899,40 грн.

Враховуючи, що зазначена заборгованість на даний час залишається непогашеною, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними і такими, що підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 10, 12, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 280-283 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна», - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (01601, місто Київ, вулиця Лейпцизька, 15; , рахунок НОМЕР_4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805) 10899,40 грн (десять тисяч вісімсот дев`яносто дев`ять грн 40 коп.) заборгованості за надані телекомунікаційні послуги.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 на користь Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» (01601, місто Київ, вулиця Лейпцизька, 15; , рахунок НОМЕР_4 в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві, МФО 380805) 2270,00 грн (дві тисячі двісті сімдесят грн 00 коп.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «ВФ Україна», , м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 15.

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 Львівська облпасть.

Повний текст судового рішення складено 14.06.2023 року.

СуддяЄ. О. Данилів