КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Кулікова С.В., Невідома Т.О.,

секретар Ольшевська Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Казміренко Діани Юріївни, та зобов`язання вчинити дії, стягувач: ПАТ «Дельта Банк»,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, в якій просив:

визнати неправомірними дії та скасувати постанову Голосіївського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) про арешт рахунку IBAN НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», призначений для виплати пенсії та належить скаржнику;

зобов`язати державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Казміренко Д.Ю. винести постанову про зняття арешту з пенсійного рахунку IBAN НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та належить скаржнику;

зобов`язати державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Казміренко Д.Ю. направити постанову про зняття арешту з пенсійного рахунку IBAN НОМЕР_1 , до АТ КБ «ПриватБанк».

Подану скаргу обґрунтовано тим, що в провадженні Голосіївського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 44774220 з примусового виконання виконавчого листа № 2601/176/12-ц, виданого 15.09.2014 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в розмірі 2 567 482,52 грн. В межах зазначеного виконавчого провадження постановою державного виконавця Голосіївського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 14.11.2022, було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника.

Скаржник вказував, що за наслідком вищенаведеної постанови, арештовано банківський рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», який належить скаржнику та має спеціальний режим використання - для виплати пенсії.

31.01.2023 до виконавчої служби було направлено заяву про зняття арешту із вказаного рахунку, однак, відповіді на вказану заяву скаржник не отримав. Скаржник вважає дії державного виконавця протиправними, оскільки, відповідно до вимог закону рахунки, які передбачені для виплати пенсії, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою, відповідно до вимог законодавства, арешт не накладається. Посилаючись на викладене, скаржник вимушений звернутись до суду із даною скаргою для захисту свого порушеного права (а.с. 17-23).

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.05.2023 скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Казміренко Д.Ю., та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Казміренко Д.Ю. щодо не зняття арешту з грошових коштів ОСОБА_1 , які перебувають, як виплата пенсійного фонду, на рахунку IBAN НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк» та належить ОСОБА_1 . Зобов`язано державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Казміренко Д.Ю. зняти арешт з грошових коштів ОСОБА_1 , які перебувають, як виплата пенсійного фонду, на рахунку IBAN НОМЕР_1 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 , який накладений на підставі постанови державного виконавця Голосіївського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Казміренко Д.Ю. від 14.11.2022 в рамках виконавчого провадження № 44774220. В іншій частині вимог скарги відмовлено (а.с. 92-99).

В апеляційній скарзі, Голосіївський РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та прийняти нове рішення яким скаргу залишити без задоволення. Вказує, що під час розгляду поданої скарги, суд першої інстанції не звернув уваги та не надав оцінки тим обставинам, що ОСОБА_1 пропущено строк на подання скарги на дії державного виконавця без наявних на те поважних причин, що є, на думку відділу, зловживанням процесуальними правами.

Окрім зазначеного, банком, який виконував постанову державного виконавця про арешт коштів боржника, не визначив статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, не повідомив виконавця про цільове призначення коштів та не повернув постанову без виконання, що було б підставою для зняття арешту із коштів, згідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 104-112).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу частково, суд першої інстанції виходив з того, що після отримання від скаржника інформації про правову природу коштів на рахунку із наданням відповідних документів на підтвердження їх статусу державний виконавець допустив бездіяльність щодо не зняття арешту з коштів.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Голосіївського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) перебуває виконавче провадження № № 44774220 з примусового виконання виконавчого листа № 2601/176/12-ц, виданого 15.09.2014 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» боргу в розмірі 2 567 482,52 грн.

В межах зазначеного виконавчого провадження постановою державного виконавця Голосіївського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 14.11.2022, було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника.

За наслідком вищенаведеної постанови, арештовано банківський рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», який належить скаржнику та має спеціальний режим використання - для виплати пенсії.

Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк», ОСОБА_1 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку (рахунок) IBAN НОМЕР_1 , на яку отримує соціальні виплати, а також на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

31.01.2023 до виконавчої служби було направлено заяву про зняття арешту із вказаного рахунку.

Листом Голосіївського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 06.02.2023, ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність підстав для зняття арешту із коштів боржника.

Згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

З системного аналізу вказаних вище норм вбачається, що подання скарга на дії та прийняті рішення посадової особи органу державної виконавчої служби, обмежено десятиденним строком, протягом якого такі правовідносини можуть вбачатися спірними.

В той же час, законодавцем надається можливість для скаржника порушити питання щодо поновлення пропущеного строку за наявних поважних причин його пропуску.

Із матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про арешт коштів боржника державним виконавцем була постановлена 14.11.2022.

У своїй скарзі на дії державного виконавця, Лемтюгін Ю.М. зазначає, що про оскаржувану постанову про арешт коштів боржника від 14.11.2022 у виконавчому провадженні № 44774220, скаржнику стало відомо з листопада 2022 року.

З огляду на викладене, вбачається, що скаржнику станом на листопад 2022 року та станом на січень 2023 року було достеменно відомо про винесення постанови про арешт коштів боржника від 14.11.2022 у виконавчому провадженні № 44774220, що надавало практичну можливість звернутися до суду з відповідною скаргою у строки визначені ст. 449 ЦПК України та статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Однак, як вбачається з фактичних обставин справи ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою 03.04.2023, тобто з пропуском строку встановленого законом строку, без зазначення поважних причин такого пропуску та не порушуючи питання щодо поновлення пропущеного строку.

Отже дотримання строку звернення скаржника зі скаргою є однією з умов реалізації права на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно статей 120, 122, 127 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У даній справі, звертаючись до суду зі скаргою, ОСОБА_1 не порушувалось питання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Таким чином, за відсутності такого клопотання, із зазначенням в ньому поважних причин пропуску скаржником строку подання скарги, враховуючи принцип диспозитивності у цивільному процесі, ініціатива порушення питання щодо поновлення процесуального строку належить учаснику провадження у справі, за відсутності якої у суду відсутні підстави вирішувати питання про поновлення вказаного строку, оскільки суд позбавлений права на цю процесуальну ініціативу.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 у цій справі не порушував питання про поновлення процесуального строку для звернення зі скаргою у виконавчому провадженні як то передбачено статтями 127, 449 ЦПК України, а відповідно і щодо поважності пропуску цього строку, тому суд першої інстанції не міг розглянути та не розглядав у спірних правовідносинах відповідні питання, не ухвалював рішення щодо поновлення процесуального строку для звернення зі скаргою у виконавчому провадженні, тому мав залишити подану скаргу без розгляду.

При цьому, суд апеляційної інстанції роз`яснює, що залишення скарги без розгляду не позбавляє скаржника права повторно звернутись з цієї скаргою, подавши, з урахуванням ч. 1 ст. 127 ЦПК України, клопотання про поновлення строку для подання скарги у виконавчому провадженні за правилами ч. 2 ст. 449 ЦПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

У зв`язку з тим, що суд першої інстанції не перевірив відповідність поданої скарги на дії державного виконавця вимогам Розділу VII ЦПК України, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про залишення скарги без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 травня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Казміренко Діани Юріївни, та зобов`язання вчинити дії, стягувач: ПАТ «Дельта Банк» залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 06 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.В. Кулікова

Т.О. Невідома