КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6892/2023
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 вересня 2023 року

м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,

за участю секретаря Мороз Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року, ухвалене у складі судді Волошина В.О. в м. Київ у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського національного університету імені Тараса Шевченка про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити дії,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,

в с т а н о в и в :

В листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, збільшивши позовні вимоги у вересні 2021 року, просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо можливості ліквідації академічної заборгованості ОСОБА_1 , здобувачу вищої освіти, студенту факультету радіофізики, електронних та комп`ютерних систем Київського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю комп`ютерна інженерія, з предмету (курсу) «Безпека комп`ютерних мереж та систем», визнати протиправними дії відповідача щодо недопуску ОСОБА_1 до підсумкової атестації та захисту магістерської дипломної роботи/проекту; зобов`язати відповідача вчинити дії щодо забезпечення можливості ліквідації академічної заборгованості ОСОБА_1 з предмету (курсу) «Безпека комп`ютерних мереж та систем» та допуску до проведення підсумкової атестації та захисту дипломної роботи/проекту на факультеті радіофізики, електронних та комп`ютерних систем Київського національного університету імені Тараса Шевченка за спеціальністю комп`ютерна інженерія без будь-яких додаткових фінансових (грошових) витрат, визнати незаконним та скасувати наказ від 11 червня 2020 року № 1496-33 про відрахування ОСОБА_1 та поновити його в складі студентів, покласти на відповідача судові витрати.

Позов мотивував тим, що 06 лютого 2020 року між сторонами було укладено договір № 5254 про надання освітніх послуг (навчання) Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, за умовами якого університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити навчання студента, тобто надати освітню послугу. Загальна вартість освітньої послуги (навчання) за 2019 рік становить 19100 грн., яка була сплачена в повному обсязі.

В той же час університетом не забезпечено належне виконання своїх договірних зобов`язань та не надано належним чином позивачу освітню послугу, зокрема не була забезпечена позивачу як студенту навчального закладу, можливість проходження підсумкової атестації, захисту магістерської дипломної роботи та отримання документу про вищу освіту. Так, позивач був допущений університетом до складання підсумкового іспиту 19 травня 2020 року, який успішно склав, однак безпідставно не був допущений до захисту дипломної (магістерської) роботи, який проходив 23 травня 2020 року в електронному вигляді в режимі відеоконференції в системі Skype, у зв`язку зі встановленням на території України карантину. Згідно відповіді університету на запит позивача, позивач нібито не виконав індивідуальний навчальний план, що стало наслідком недопуску до підсумкової атестації.

Звертав увагу, що мав лише одну незадовільну оцінку (незданий залік) з предмету «Безпека комп`ютерних мереж та систем». Незважаючи на звернення та бажання позивача ліквідувати академічну заборгованість, університетом не була надана та забезпечена така можливість. Засобами електронної пошти ще до дати проведення підсумкового іспиту, а саме 15 травня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до викладача даного курсу ОСОБА_2 з проханням ліквідувати наявну академічну заборгованість та надати можливість здати даний залік. Даним викладачем у листі від 19 травня 2020 року було зазначено про відсутність можливості у ОСОБА_1 здачі заліку з даного предмету та відсутня теоретична можливість отримати позитивну оцінку в зв`язку з нібито наявністю невеликої кількості набраних балів.

Незважаючи на незданий залік, позивача було допущено університетом до складання підсумкового іспиту, який було успішно складено. На момент дати захисту магістерського дипломного проекту позивач мав повністю готову дипломну роботу та отримав допуск до захисту від наукового керівника. Незважаючи на неодноразові вимоги позивача, університетом так і не вказано, яким чином та якою нормою передбачена можливість університету вчинити дії по недопуску студента до підсумкової атестації та захисту дипломної роботи в зв`язку з наявністю в нього однієї незадовільної оцінки (одного незданого заліку), а також неможливості ліквідації академічної заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, наводив зміст ст. 2 Протоколу першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на освіту, ст. 21, 53 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про освіту», ст. 4, 6, 46 Закону України «Про вищу освіту». Зазначив, що станом на сьогоднішній день Міністерством освіти і науки України не розроблено і не затверджено жодного Порядку відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти. Щодо існуючого єдиного підзаконного нормативного акту - наказу Міністерства освіти України від 15 липня 1996 року № 245, даний наказ суперечить вимогам ст. 46 Закону України «Про вищу освіту». Отже, хоча Закон України «Про вищу освіту» визначає, що окремою підставою для відрахування здобувача вищої освіти є невиконання індивідуального навчального плану, однак порядку відрахування, затвердженого, як того вимагає Закон, центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки немає. Відтак, відрахування студента з навчального закладу на підставі процедури відрахування, визначеної самим навчальним закладом, протирічить Закону України «Про освіту» та є обмеженням особи у конвенційному праві на вищу освіту.

Посилався на ст. 901, 903, 526, 527, 530, 629, 610, 612, 611 ЦК України, ст. 2, 6, 12, 13, 76 - 78, 81, 83, 84, 87, 89, 228, 235, 263 - 265, 236 ЦПК України, рішення ЄСПЛ у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації».

Вказував, що будь-якою посадовою особою університету не було вказано, яким чином позивачу можна ліквідувати академічну заборгованість, а з відповіді викладача фактично вбачається, що у позивача навіть не було теоретичної можливості цього зробити, що є неприпустимим та незаконним. В Положенні про порядок оцінювання знань студентів університету вказано, що студент, який одержав більше двох незадовільних оцінок, підлягає відрахуванню зі складу студентів за академічну неуспішність. Однак у позивача була наявна лише одна незадовільна оцінка, що виключає можливість відрахування зі складу студентів за академічну неуспішність. Судом дані обставини залишені поза увагою, що призвело до помилкових висновків про безпідставність позовних вимог.

Також судом залишено поза увагою доводи позивача, що незважаючи на незданий залік, його було допущено до складання підсумкового іспиту, який позивачем успішно здано.

Посилався на безпідставність висновків суду, що позивачем виконана магістерська робота з порушенням вимог до випускних кваліфікаційних робіт магістрів відповідної навчальної програми. Жодних доказів виконання позивачем магістерської роботи з порушенням вимог матеріали справи не містять, як і відсутні будь-які докази повідомлення позивача про неналежне виконання магістерської роботи.

Звертав увагу, що судом не враховано бездіяльність університету стосовно незабезпечення можливості ліквідації академічної заборгованості та недопуску позивача до проведення підсумкової атестації та захисту дипломної роботи (проекту), та прийшов до висновку про те, що університетом була надана така можливість, без дослідження та розуміння умов та порядку її ліквідації.

Вважав помилковими та хибними висновки суду першої інстанції, що позивач не звертався до відповідача у встановленому законом порядку для усунення наявної академічної заборгованості.

Посилаючись на невиконання індивідуального навчального плану як на підставу відрахування позивача з навчального закладу, суд жодним чином не дослідив сам навчальний план, не навів у рішенні суду, в чому виявилось його невиконання з боку позивача та чи є один незданий залік підставою відрахування в зв`язку з невиконанням навчального плану.

Наголошував, що університетом не було надано жодного наказу чи іншого документу про відрахування позивача з університету, а такий наказ був наданий лише після подання позову до суду, що додатково засвідчує протиправність дій (бездіяльності) університету.

Звертав увагу на порушення норм процесуального права при судовому розгляді. З метою встановлення та дослідження всіх обставин справи позивачем було заявлено опитування відповідача в порядку ст. 93 ЦПК України, однак відповідачем жодних відповідей надано не було, а суд першої інстанції цим обставинам оцінки не надав. Крім того, ОСОБА_1 було подано клопотання про витребування доказів та виклик свідків, які не були задоволені судом, жодного мотивування відмови в оскаржуваному рішенні не наведено і відповідні ухвали відсутні.

Зазначив, що суд залишив поза увагою пасивну поведінку відповідача на всіх стадіях розгляду справи і самоусунувся від дослідження обставин, які мають значення для справи, не забезпечив можливості реалізувати позивачу свої процесуальні права, не сприяв такій реалізації та не забезпечив належне правосуддя по даній справі, що призвело до порушення базових принципів цивільного судочинства.

Від відповідача Київського національного університету імені Тараса Шевченка надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Обґрунтовуючи відзив, відповідач посилався на те, що відповідно до наказу проректора від 11 червня 2020 року № 2062-33 позивача відраховано зі складу студентів за невиконання індивідуального плану, а саме не зданий залік з дисципліни «Безпека комп`ютерних мереж та систем», докази чого наявні в матеріалах справи. Позивач не склав семестровий залік з даної дисципліни, а також не виконав лабораторний практикум з цієї ж дисципліни - 4 лабораторні роботи, не пройшов жодного з 11 тестів і не з`явився на залік, знаючи, що не має позитивної оцінки.

Позивач не надав суду доказів, що він звертався до деканату про отримання окремої відомості, щоб закрити академічну успішність і у встановлені терміни без поважних причин не скористався правом, щоб здати залік.

Вважав хибним твердження позивача, що відповідач не дав можливості ліквідувати академічну заборгованість, насправді, розгляд занять та графіки перескладання є загальнодоступними для всіх учасників освітнього процесу, оскільки вони опубліковані на сайті факультету та розміщені на дошці оголошень факультету, при цьому позивач не з`явився на перескладання заліку. Отже, у позивача виникла академічна заборгованість, і судом першої інстанції вірно зазначено, що протягом всього часу розгляду справи позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він звертався до відповідача в установленому законом порядку для її усунення.

Вважав необґрунтованими доводи позивача, що він безпідставно не був допущений до захисту магістерської роботи, який проходив 23 травня 2020 року в електронному вигляді у режимі відеоконференції в системі Skype. Насправді, підстави недопуску були, а саме відсутня магістерська робота позивача. 12 травня 2020 року на засіданні кафедри комп`ютерної інженерії було заслухано доповіді щодо готовності магістерських досліджень за напрямом системні та мережеві інженери, яка відбулася в онлайн режимі, проте ОСОБА_3 не з`явився та не доповідав щодо своєї роботи. 18 травня 2020 року позивач надіслав магістерську роботу науковому керівнику для рецензування, який вказав на недоліки магістерської роботи та вважав її незавершеною, в зв`язку з чим перевірка на плагіат не проводилася.

Наголошував, що позивач не позбавлений права на поновлення в університеті на другий семестр, можливості виконати в повній мірі навчальний індивідуальний план, завершити магістерську роботу та успішно її захистити в період екзаменаційної комісії.

Виконуючи процесуальний обов`язок суду сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК України, апеляційний суд в ухвалі від 26 квітня 2023 року визнав за необхідне задовольнити клопотання про витребування доказів та витребувати у відповідача зазначені в клопотанні відомості та документи, оскільки для перевірки доводів відповідача по суті позовних вимог та апеляційної скарги необхідне дослідження цих доказів.

Зокрема, у Київського національного університету імені Тараса Шевченка було витребувано відомості, чи приймались Університетом рішення стосовно недопуску ОСОБА_1 до проведення атестації та захисту дипломної роботи/проекту, якщо так, то надати належним чином завірену копію такого рішення; відомості, чи приймалось Університетом рішення стосовно допуску ОСОБА_1 до підсумкового іспиту, якщо так, то надати належним чином завірену копію такого рішення; відомості про результати складання ОСОБА_1 підсумкового іспиту, разом із доказами документального оформлення; належним чином завірену копію індивідуального навчального плату, що стосувався навчання в Університеті ОСОБА_1 ; належним чином завірену копію документа Університету, яким врегульоване питання допуску (недопуску) студента до підсумкової атестації та захисту дипломної роботи; належним чином завірену копію документа Університету, яким врегульоване питання ліквідації академічної заборгованості студента навчального закладу; належним чином завірену копію документа Університету, яким врегульоване питання відрахування студента з навчального закладу; докази належного повідомлення ОСОБА_1 з боку Університету про можливість та порядок ліквідації академічної заборгованості щодо заліку з предмету (курсу) «Безпека комп`ютерних мереж та систем» до моменту захисту дипломної роботи; докази належного повідомлення ОСОБА_1 з боку Університету про дату та час проведення заліку з предмету (курсу) «Безпека комп`ютерних мереж та систем», відомості про факти фіксації відвідування студентами лекцій та проведення лабораторних робіт з предмету «Безпека комп`ютерних мереж та систем» (разом з доказами документального оформлення: журнали відвідування, тощо); належним чином завірену копію Статуту Університету; належним чином завірену копію документа Університету, яким врегульоване питання здійснення освітнього процесу в Університеті (Положення про організацію освітнього процесу, тощо); належним чином завірену копію документа Університету, яким врегульоване питання здійснення освітнього процесу в Університеті на період дії карантину; належним чином завірену копію особової справи студента ОСОБА_1 .

Зазначені відомості та документи були надані відповідачем супровідним листом від 22 травня 2023 року (а. с. 1 - 234 т. 2).

18 липня 2023 року та 04 вересня 2023 року до апеляційного суду надійшли клопотання від представника позивача про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме скріншоту з відеоконференції «Скайп» зі здачі підсумкового іспиту 19 травня 2020 року, копії екзаменаційного білету № НОМЕР_1 та відповіді на нього, роздруківки з електронної пошти щодо надсилання екзаменаційного білету № НОМЕР_1 та відправки відповіді на нього, копії академічної довідки від 03 липня 2023 року разом з заявою про її надання від 09 серпня 2023 року, і 04 вересня 2023 року - клопотання про виклик і допит позивача ОСОБА_1 як свідка.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 91 ЦПК України заява про виклик свідка має бути подана до або під час підготовчого судового засідання, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, - до початку першого судового засідання у справі.

Клопотання про допит позивача як свідка та про долучення зазначених доказів позивачем під час розгляду справи судом першої інстанції не заявлялося, і у клопотаннях, поданих до апеляційного суду, не зазначено про неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від позивача.

Виходячи із вищевикладеного, клопотання про виклик свідка та про долучення доказів є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Крім того, в постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі № 752/1839/19 (провадження № 61-976св20) та від 11 листопада 2020 року у справі № 760/16979/15-ц (провадження № 61-4848св19) зазначено, що за змістом статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.

В постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 336/1461/19 (провадження № 61-17391св20), від 07 липня 2021 року у справі № 509/4286/16-ц (провадження № 61-2393св21), від 14 липня 2021 року у справі № 405/2098/18 (провадження № 61-106св21) зроблено правовий висновок про те, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 367 ЦПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Враховуючи викладене, оскільки наданий ОСОБА_1 документ, а саме академічна довідка від 03 липня 2023 року, не існував на час ухвалення рішення судом першої інстанції та не досліджувався ним, то апеляційний суд не може його врахувати як доказ, яким заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції вказаним вимогам закону відповідає.

Відмовляючи ОСОБА_1 в позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів виконання індивідуального плану здобувача вищої освіти, звернення до відповідача у встановленому законом порядку для усунення наявної академічної заборгованості, а також, що складена позивачем магістерська робота відповідала відповідним кваліфікаційним вимогам за відповідною навчальною програмою, відтак позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Судом встановлено, що відповідно до наказу проректора відповідача від 28 березня 2019 року № 929-33 ОСОБА_1 було відраховано зі складу студентів 2 курсу ОС Магістр, спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» з факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем денної форми навчання, навчання за державним замовленням з 01 березня 2019 року за невиконання індивідуального плану (а. с. 50 т. 1).

17 січня 2020 року ОСОБА_1 була подана відповідачу заява про його поновлення у складі студентів 2 курсу магістратури за спеціальністю 123 «Комп`ютерна інженерія» з 20 січня 2020 року на контрактній основі (а. с. 49 т. 1).

Згідно з наказом проректора університету від 06 лютого 2020 року № 514-33 ОСОБА_1 було поновлено у складі студентів 2 року навчання ОС Магістр спеціальності 123 «Комп`ютерна інженерія» з 20 січня 2020 року (а. с. 48 т. 1).

06 лютого 2020 року ОСОБА_1 та Київський національний університет імені Тараса Шевченка уклали договір № 5224 про надання освітньої послуги (навчання) Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, предметом якого є зобов`язання виконавця за рахунок коштів замовника здійснити навчання клієнта (освітня) послуга, а саме: форма навчання денна, рівень другий, спеціальність 123 «Комп`ютерна інженерія», строк навчання з 20 січня 2020 року по 31 травня 2020 року, факультет радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем (а. с. 10 - 11 т. 1).

Згідно п. 2.1 договору виконавець зобов`язаний надати студенту освітню послугу (навчання) на рівні державних стандартів освіти, забезпечити дотримання прав учасників навчального процесу відповідно до законодавства України, у разі виконання студентом навчального плану за відповідним рівнем у повному обсязі видати студенту документ про освіту державного зразка, у разі дострокового припинення дії договору внаслідок порушення виконавцем договірних зобов`язань або з ініціативи замовника, у разі відрахування студента (крім випадків, коли студент відрахований у зв`язку з невиконанням обов`язків, визначених ст. 63 Закону України «Про вищу освіту») повернути замовнику кошти, що були внесені ним як плата за надання освітньої послуги, в обсязі оплати частини послуги, не наданої на дату розірвання договору.

Згідно п. 2.3 договору студент зобов`язаний виконувати вимоги освітньої програми за обраним рівнем вищої освіти; дотримуватися статуту та інших локальних нормативно-правових актів Київського національного університету імені Тараса Шевченка.

Згідно п. 3.2 загальна вартість освітньої послуги (навчання) з урахуванням рівня інфляції за 2019 рік становить 19100 грн.

Згідно п. 4 договору у випадку невиконання замовником своїх обов`язків за цим договором виконавець припиняє надання освітньої послуги та відраховує студента.

Згідно п. 5 договору навчання студента, його відрахування з числа студентів та поновлення його статусу здійснюється на загальних підставах, визначених законодавством та локальними нормативно-правовими актами університету.

В березні та травні 2020 року ОСОБА_1 здійснено оплату за навчання за договором № 5224 в загальній сумі 19100 грн. (а. с. 12 - 14 т. 1).

Із матеріалів справи також вбачається, що Київський національний університет імені Тараса Шевченка діє на підставі статуту, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 22 лютого 2017 року № 280 (а. с. 18 - 58 т. 2). Згідно п. 7.10 статуту, особи, які навчаються в Університеті, зобов`язані виконувати вимоги освітньої (наукової) програми. Особа, яка без поважних причин пропустила понад половину навчального часу у семестрі, може бути відрахована за невиконання навчального плану (а. с. 50 т. 2). Згідно п. 7.15 статуту, підставами для відрахування здобувача вищої освіти є, зокрема, невиконання навчального плану. Особа, відрахована з Університету до завершення навчання за відповідною освітньою програмою, має право на поновлення, у порядку, визначеному законодавством (а. с. 51 т. 2).

В Київському національному університеті імені Тараса Шевченка запроваджене Положення про організацію освітнього процесу, затверджене вченою радою Київського національного університету імені Тараса Шевченка 07 травня 2018 року, протокол № 10, та введене в дію наказом № 716-32 від 31 серпня 2018 року. Згідно п. 1.2 Положення, воно розроблено відповідно до Закону України «Про вищу освіту», з урахуванням вимог Законів України «Про освіту», «Про загальну середню освіту», «Про позашкільну освіту», «Про професійно-технічну освіту», «Про професійний розвиток працівників» та інших законів України, Указів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, Статуту Університету, інших нормативно-правових актів у сфері вищої освіти, зайнятості та соціально-трудових відносин, а також рекомендацій і стандартів, визначених документами Болонського й Копенгагенського процесів, що визнані Україною (а. с. 59 - 182 т. 2).

Згідно п. 7.1.5 Положення, здобувач освіти може бути недопущений до підсумкового оцінювання, якщо під час семестру він набрав кількість балів, що є недостатньою для отримання позитивної оцінки навіть у випадку досягнення ним на підсумковому контролі максимально можливого результату. Рішення про недопущення за поданням викладача приймає декан/директор, воно оприлюднюється до початку відповідного контролю (а. с. 120 т. 2).

Згідно п. 7.3.3 Положення, умови, за яких приймається рішення про надання студенту можливості скласти академічну заборгованість, визначено у Положенні про порядок оцінювання знань студентів Університету (а. с. 128 т. 2).

Згідно п. 9.5 Положення, індивідуальний навчальний план здобувача освіти формується із дотриманням вимог Освітньої програми, на якій він навчається, і максимально враховує його індивідуальні потреби та освітньо-професійні інтереси. Усі види навчального навантаження, які включені до індивідуального навчального плану, є обов`язковими для здобувача освіти, а академічна заборгованість із них є невиконанням індивідуального навчального плану. За виконання індивідуального навчального плану відповідає здобувач освіти. Невиконання здобувачем освіти завдань, що визначені індивідуальним навчальним планом практичних, семінарських і лабораторних занять, через відсутність на заняттях є підставою для прийняття рішення про недопущення до семестрового контролю. Про незалежні від здобувача причини (у т.ч. тимчасову непрацездатність через хворобу) він має негайно повідомити заступника декана/директора із навчальної роботи. За своєчасного (не пізніше як упродовж трьох робочих днів після завершення періоду тимчасової непрацездатності) подання відповідної заяви з підтвердженням (довідка встановленого зразка) тимчасової непрацездатності, здобувачу вищої освіти рішенням керівника структурного підрозділу (або його заступника з навчальної роботи) має бути надана можливість виконати пропущені завдання за індивідуальним графіком (але не пізніше, ніж до завершення семестрового контролю), або рекомендація на повторне навчання (якщо індивідуальний графік виконання неможливий) (а. с. 150 т. 2).

25 березня 2020 року наказом ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 190-32 з метою запобігання захворювань, викликаних коронавірусом COVID-19, призупинено, починаючи з 10 березня 2020 року, до окремого розпорядження проведення масових заходів освітнього, наукового, соціального, спортивного та мистецько-розважального характеру у всіх корпусах та на території Університету, здійснювати проведення лише передбачених розкладом навчальних занять та заходів, деканам факультетів, директорам інститутів та коледжів, ліцею організувати проведення щоденного моніторингу присутності студентів на навчальних заняттях (а. с. 15 - 17 т. 2).

29 квітня 2020 року наказом Київського національного університету імені Тараса Шевченка від № 289-32 наказано деканам факультетів, директорам інститутів та коледжів організувати проведення захистів переддипломних практик та підсумкову атестацію (іспити та захисти кваліфікаційних робіт) здобувачів вищої освіти за освітнім ступенем магістра всіх форм навчання у травні 2020 року дистанційно (у синхронному режимі) із забезпеченням надійної автентифікації здобувачів та жорсткого дотримання карантинних вимог усіма учасниками освітнього процесу. Перезатвердити графіки роботи екзаменаційних комісій за всіма рівнями освіти, вказавши в графіках необхідні програмні засоби, електронні адреси та інші технічні вимоги, забезпечити інформування членів екзаменаційних комісій та здобувачів освіти про внесені зміни усіма доступними способами (офіційні web-сайт, електронна пошта, соціальні мережі тощо) (а. с. 12 - 13 т. 2).

Згідно залікової відомості Київського національного університету імені Тараса Шевченка № 16 від 06 травня 2020 року з дисципліни «Безпека комп`ютерних мереж та систем», факультет радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем, 2019-2020 навчальні роки, курс 2 група МІ 2 семестр, спеціальність «Комп`ютерна інженерія», навчальна програма 2016 «Комп`ютерні системи та мережі», вид семестрового контролю - заліки, викладач ас. ОСОБА_2 , зараховано 7 студентів, студент ОСОБА_1 не з`явився (а. с. 57 т. 1).

Згідно протоколу № 13 засідання кафедри комп`ютерної інженерії факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем від 12 травня 2020 року, на засіданні заслухано доповіді кваліфікаційних робіт студентів 2 курсу магістратури напряму системні та мережеві інженери в режимі Skype-відеоконференції, доповідали 16 магістрів, крім студентів ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . В результаті заслуханих доповідей комісія постановила поставити студентам оцінки (а. с. 11 т. 2).

Електронним листом, відправник ОСОБА_2 , тема: Re: Залік по Безпеці мережевих та комп`ютерних систем, дата 19 травня 2020 року, на електронну адресу Serhii Parshyn, направленим на лист від 15 травня 2020 року, в якому студент 2 курсу магістратури КІ ОСОБА_1 запитував, що потрібно здати для отримання заліку з курсу даного викладача, оскільки за сьогодні йому потрібно закрити усі заборгованості, інакше не буде допуску до держіспиту, студенту повідомлено, що заявником набрано 6 балів зі 100 за весь семестр і відвідано лише одне заняття, виконана лише одна лабораторна робота з п`яти, все, що заявник не склав, він може подивитись в розділі оцінок на netacad.com; повідомлено про відсутність у заявника теоретичної можливості отримати позитивну оцінку, бо максимальна оцінка за залік складає 40 балів (а. с. 15 т. 1).

Згідно подання завідувача кафедри комп`ютерної інженерії на ім`я декана факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем про те, що кафедра допускає до підсумкової атестації магістрів 2 курсу, що виконали навчальний план, згідно наведеного переліку, заявник просить не допускати до підсумкової атестації магістра 2 курсу як такого, що не виконав навчальний план, ОСОБА_1 (а. с. 10 т. 2).

Розпорядженням декана факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 15 травня 2020 року № 256-р згідно наведеного переліку допущено до підсумкової атестації студентів 2 року навчання ОС «Магістр», спеціальність «Комп`ютерна інженерія», які повністю виконали навчальний план. Прізвище ОСОБА_1 в переліку відсутнє (а. с. 9 т. 2).

Згідно подання завідувача кафедри комп`ютерної інженерії на ім`я декана факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем, заявник просить відрахувати ОСОБА_1 , студента 2 року навчання, в зв`язку з невиконанням навчального плану кафедри (а. с. 14 т. 2).

У поданні декана факультету радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем ОСОБА_7 на ім`я проректора з науково-педагогічної роботи Київського національного університету імені Тараса Шевченка Бугрова В.А. заявник просить надати згоду на відрахування з 21 травня 2020 року ОСОБА_1 , студента 2 року навчання ОС Магістр спеціальності «123 - Комп`ютерна інженерія», який на даний час має такі академічні заборгованості: залік по спеціальності «Безпека комп`ютерних мереж та систем» (а. с. 47 т. 1).

Наказами проректора з науково-педагогічної роботи Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 11 червня 2020 року № 1496-33 та № № 2062-33 ОСОБА_1 відраховано зі складу студентів з 21 травня 2020 року за невиконання індивідуального навчального плану на підставі подання декана та згоди проректора (а. с. 46 т. 1, 5 т. 2).

30 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою на ім`я ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка щодо дотримання вимог чинного законодавства у сфері освіти та надання інформації, в якому просив повідомити: 1) з яких причин та підстав його не було допущено до проведення атестації та захисту дипломної роботи (проекту), 2) чи приймались (ухвалювались) педагогічними, науково-педагогічними працівниками, посадовими особами (представниками адміністрації) університету рішення стосовно недопуску ОСОБА_1 до проведення атестації та захисту дипломної роботи/проекту, якщо так, то ким та коли; 3) ким з числа педагогічних, науково-педагогічних працівників, посадових осіб (представників адміністрації) університету та в який спосіб ОСОБА_1 було повідомлено про недопуск до проведення атестації та захисту дипломної роботи/проекту; 4) чи були здійснені університетом в повному обсязі всі необхідні дії для забезпечення можливості ОСОБА_1 бути допущеним до атестації та захисту дипломної роботи/проекту (зокрема ліквідація академічної заборгованості, тощо), якщо так, які саме, якщо ні, то чому; 5) яким чином здійснювався освітній процес в університеті на період дії карантину та чи було забезпечено університетом повноцінний доступ ОСОБА_1 до освітнього процесу на період дії карантину; 6) яким чином та в який спосіб на даний момент ОСОБА_1 може реалізувати своє конституційне право на освіту та пройти атестацію, здійснити захист дипломної роботи/проекту та отримати документ про вищу освіту (а. с. 24 - 25 т. 1).

Листом від 10 липня 2020 року № 056/803 Київський національний університет імені Тараса Шевченка надав відповідь на вказаний лист ОСОБА_1 , що його не було допущено до захисту магістерської роботи, оскільки він не склав семестровий залік «Безпека комп`ютерних мереж та систем», запланований на 06 травня 2020 року, зокрема не виконав лабораторний практикум з курсу « Безпека комп`ютерних мереж та систем » (4 лабораторні роботи з 5), не пройшов жодного з 11 тестів і не з`явився на залік, призначений на 06 травня 2020 року (викладач ОСОБА_2 ). Спеціальністю ОСОБА_1 є «Мережеві інженери» і ця дисципліна є визначальною для фахової підготовки. Другою причиною зазначено відсутність завершеної дипломної роботи магістра. Матеріали магістерської роботи не були надіслані ОСОБА_1 на тестування на плагіат системою Unicheck, доповідь за результатами виконання дипломної роботи магістра на засіданні кафедри «Комп`ютерні інженерії» не була зроблена.

Вказано, що кафедра комп`ютерної інженерії надала подання, підписане завідувачем кафедри, професором ОСОБА_8 , про відрахування ОСОБА_1 за невиконання індивідуального навчального плану.

Повідомлено, що під час карантинного режиму всім здобувачам освіти була надана рівна можливість доступу до дистанційного навчання, зокрема за допомогою платформи ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якій у ОСОБА_1 є обліковий запис.

Вказано, що напередодні підсумкової атестації студенти 2 року навчання ОР магістр, які повністю виконали навчальний план, були допущені до підсумкової атестації.

Зазначено, що факультетом, кафедрою та викладачем були в повному обсязі здійснені всі необхідні дії для забезпечення можливості ОСОБА_1 бути допущеним до атестації та захисту дипломної роботи, з ним на різних етапах спілкувались завідувач кафедрою комп`ютерної інженерії, професор ОСОБА_8 , заступник декана, доцент ОСОБА_9 , доцент ОСОБА_10 , асистент ОСОБА_2 , який викладав дисципліну «Безпека комп`ютерних мереж та систем».

Вказано, що 31 травня 2020 року всі студенти 2 року навчання ОР магістр, разом з якими навчався ОСОБА_1 , відраховані з університету у зв`язку із закінченням терміну навчання, та не мають з університетом юридичних стосунків. У встановленому порядку ОСОБА_1 може відновитися на навчання на другий семестр 2020/2021 навчального року, виконати в повній мірі навчальний план, завершити дипломну роботу магістра та захистити її в період роботи екзаменаційної комісії (а. с. 26 т. 1).

10 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся з вимогою на ім`я ректора Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 10 серпня 2020 року, в якій вимагав забезпечити йому можливість реалізувати своє конституційне право на освіту, а саме пройти підсумкову атестацію, захистити дипломну роботу (проект) та отримати документ про вищу освіту без будь-яких додаткових фінансових (грошових) витрат та (або) повернути сплачені за договором № 5254 про надання освітніх послуг від 06 лютого 2020 року грошові кошти за навчання в загальному розмірі 19100 грн. (а. с. 27 - 32 т. 1).

02 жовтня 2020 року листом Київського національного університету імені Тараса Шевченка надано відповідь, якою ОСОБА_1 повідомлено, що факультетом радіофізики, електроніки та комп`ютерних систем, кафедрою комп`ютерної інженерії та викладачами були здійснені в повному обсязі всі необхідні дії для забезпечення його можливості бути допущеним до підсумкової атестації на здобуття ступеню магістра в 2019/2020 навчальному році. ОСОБА_1 , як студенту, було забезпечено повний доступ до всіх елементів навчального процесу на період карантину. Проте він не виконав індивідуальний навчальний план і тому не був допущений до підсумкової атестації. Для успішного закінчення університету ОСОБА_1 необхідно у встановленому порядку відновитися на навчання на другий семестр 2020/2021 навчального року, повністю виконати навчальний план, завершити виконання дипломної роботи магістра та захистити її в період роботи екзаменаційної комісії в травні 2021 року. Повідомлено, що вимога ОСОБА_1 про завершення навчання без будь-яких додаткових фінансових витрат знаходиться в протиріччі з Положенням про організацію освітнього процесу в Київському національному університеті імені Тараса Шевченка та «Порядку поновлення та переведення здобувачів вищої освіти (студентів, слухачів, курсантів) у Київському національному університеті імені Тараса Шевченка» (а. с. 33 т. 1).

Службовим листом асистента кафедри комп`ютерної інженерії ОСОБА_11 на ім`я в.о. завідувача кафедри комп`ютерної інженерії ОСОБА_10 від 25 лютого 2021 року щодо його взаємодії із студентом ОСОБА_1 у другому семестрі 2019 - 2020 навчального року повідомлено, що ОСОБА_11 був науковим керівником студента в період з березня по травень 2020 року, перед студентом було поставлено завдання дослідити підходи та реалізувати на практиці рефакторинг програмного коду системи автоматизації навчального процесу «Тритон» із використанням автоматизованих інструментів; 18 березня 2020 року для роботи над проєктом студенту було надано доступ до вихідних кодів системи «Тритон» та до тестової бази даних. Студент ОСОБА_1 підтвердив отримання параметрів доступу. 07 квітня 2020 року студент звернувся для одержання доступу повторно і йому було надано всю необхідну інформацію. Через тиждень було здійснено спробу зв`язку із студентом для обговорення прогресу та вирішення поточних питань, але всі спроби зв`язку з його боку не мали успіху, як з використанням телефону, так і за допомогою месенджера Telegram. ОСОБА_11 продовжував періодично спроби вийти зі студентом на зв`язок, але не одержав результату. 15 травня 2020 року студент вийшов на зв`язок та сповістив, що розпочинає роботу над завданням, при цьому захист кваліфікаційних робіт було призначено на 25 травня 2020 року. 17 травня 2020 року він отримав від ОСОБА_1 перший варіант тексту випускної кваліфікаційної роботи. ОСОБА_11 висловив свої зауваження й побоювання щодо перевірки на плагіат, але оскільки робота не була завершена, студент прийняв інформацію до уваги і продовжив працювати. 18 травня 2020 року ОСОБА_11 отримав наступний варіант тексту роботи, яку вважав незавершеною та прийняв рішення не надавати відгук на неї, доки структура не буде приведена у відповідність до вимог до випускних кваліфікаційних робіт магістрів навчальної програми «Інженерія комп`ютерних систем та мереж». 21 травня 2020 року студент ОСОБА_1 повідомив його, що не має допуску до захисту кваліфікаційної роботи через борги з інших дисциплін, після цієї дати він не мав контакту із ОСОБА_1 (а. с. 51 - 52 т. 1).

Службовим листом асистента кафедри комп`ютерної інженерії ОСОБА_2 на ім`я в.о. завідувача кафедри комп`ютерної інженерії ОСОБА_10 від 25 лютого 2021 року повідомлено, що навчання по курсу відбувалось з використанням сучасної платформи, яка забезпечує доступ до всіх етапів навчання в дистанційному режимі. Всі лекції по предмету були проведені в ним в повному обсязі відповідно до розкладу навчання. Студент ОСОБА_1 відвідав лише одну з перших лекцій курсу та був відсутній на всіх подальших лекціях, які проводились в очному та дистанційному форматі. В курсі передбачені лабораторні роботи, які виконувались відповідно до розкладу. Студент ОСОБА_1 відвідав лише першу лабораторну з п`яти, в подальшому не виходив на зв`язок будь-яким з існуючих методів та не повідомляв йому або старості групи про проблеми або питання, які у нього виникають впродовж навчання. В курсі передбачена перевірка знань студентів, які мають проходити тестування в дистанційному режимі, і єдиною вимогою для виконання тестів є наявність доступу до мережі інтернет. На протязі всього семестру студент не проходив жодного тесту, хоча вони були доступні щотижня впродовж всього семестру. Частиною оцінки знань студентів є залік, який проводився 06 травня 2020 року. Студент ОСОБА_1 не виходив на зв`язок як до заліку, під час нього, а також після заліку впродовж двох тижнів. Враховуючи, що студент відвідав лише 1 заняття впродовж навчального семестру та не виходив на зв`язок будь-яким із існуючих методів комунікації з ОСОБА_2 та зі старостою, ОСОБА_1 отримав лише 6 балів з 100 можливих за предмет, що є еквівалентом оцінки «незараховано» за предмет «Безпека комп`ютерних систем та мереж» (а. с. 53 т. 1).

Згідно журналу виконання лабораторних робіт з курсу «Безпека комп`ютерних мереж та систем» кафедри комп`ютерної інженерії, викладач ОСОБА_2 , всього лабораторних робіт - 5, шкала оцінювання кожної лабораторної роботи - від 0 до 6 балів, максимальна кількість балів за цикл лабораторних робіт - 30 балів, умовою виконання навчального плану є проходження та успішна здача всіх лабораторних робіт. Згідно робочої навчальної програми передбачено оцінювання за 100 бальною шкалою. У відповідності з робочою програмою передбачається такий розподіл балів: 30 - лабораторні роботи, 30 - контрольний модуль та 40 балів - підсумковий контроль. Студент ОСОБА_1 упродовж семестру набрав 6 балів (виконана та здана тільки одна лабораторна робота з шести, контрольні модулі студентом не здавались) (а. с. 54 - 56 т. 1, 6 - 8 т. 2).

На а. с. 16 - 23 т. 1 наявна копія письмової відповіді ОСОБА_1 на білет № НОМЕР_1 .

Згідно витягу із залікової книжки ОСОБА_1 , в тому числі відомостей за 2 семестр 2019 - 2020 роки: безпека комп`ютерних мереж та систем - не з`явився, методики представлення результатів досліджень - зараховано, мультимедійні технології в системах пошуку інформації - зараховано, дипломна робота магістра - не з`явився, комплексний екзамен з комп`ютерних систем та мереж - не з`явився (а. с. 3 т. 2).

Згідно доповідної на ім`я ректора університету, поданої 24 квітня 2023 року асистентом кафедри комп`ютерної інженерії ОСОБА_2 , студент ОСОБА_1 відвідав лише одне заняття на протязі навчального семестру на не виходив на зв`язок будь-яким з існуючих методів комунікацій з ним та зі старостою, отримав лише 6 балів з 100 можливих за предмет, що є еквівалентом оцінки «незадовільно» за предмет « Безпека комп`ютерних систем та мереж ». Для складання боргів за семестр студенту була надана можливість 06 травня 2020 року та 13 травня 2020 року, на зустріч з перекладання студент ОСОБА_1 не з`явився (а. с. 4 т. 2).

Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча перше речення статті 2 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передусім закріплює доступ до початкового і середньої освіти, не існує непереборного поділу між вищою освітою та іншими рівнями освіти. Хоча дана стаття не покладає на держави-учасниці зобов`язання по створенню інститутів вищої освіти, будь-яка держава, що створює їх, зобов`язана забезпечити ефективне право на доступ до таких інститутів (Leyla Sahin v. Turkey, № 44774/98, § 136, 137, ЄСПЛ, від 10 листопада 2005 року).

Відповідно до ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про освіту» освітня послуга - комплекс визначених законодавством, освітньою програмою та/або договором дій суб`єкта освітньої діяльності, що мають визначену вартість та спрямовані на досягнення здобувачем освіти очікуваних результатів навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про вищу освіту» (тут і в подальшому - в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) документ про вищу освіту (науковий ступінь) видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню (наукову) програму та пройшла атестацію.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у закладах вищої освіти, зобов`язані: 1) дотримуватися вимог законодавства, статуту та правил внутрішнього розпорядку закладу вищої освіти; 2) виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями; 3) виконувати вимоги освітньої (наукової) програми (індивідуального навчального плану (за наявності), дотримуючись академічної доброчесності, та досягати визначених для відповідного рівня вищої освіти результатів навчання.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» підставами для відрахування здобувача вищої освіти є: 1) завершення навчання за відповідною освітньою (науковою) програмою; 2) власне бажання; 3) переведення до іншого навчального закладу; 4) невиконання індивідуального навчального плану; 5) порушення умов договору (контракту), укладеного між закладом вищої освіти та особою, яка навчається, або фізичною (юридичною) особою, яка оплачує таке навчання; 6) інші випадки, передбачені законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 46 Закону України «Про вищу освіту» порядок відрахування, переривання навчання, поновлення і переведення осіб, які навчаються у закладах вищої освіти, а також порядок надання їм академічної відпустки визначаються положенням, затвердженим центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Поновлення та переведення здобувачів вищої освіти здійснюється з урахуванням вимог до вступників на відповідні освітні програми.

Згідно п. 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого Наказом Міністерства освіти України від 15 липня 1996 року № 245 (далі - Положення № 245), студент може бути відрахований з вищого закладу освіти: - за власним бажанням; - у зв`язку з переведенням до іншого вищого закладу освіти; - за станом здоров`я на підставі висновку ЛКК; - за академічну неуспішність; - за порушення навчальної дисципліни і правил внутрішнього розпорядку вищого закладу освіти.

Згідно п. 16, 19 Положення № 245, поновлення до складу студентів здійснюється ректором (директором) вищого закладу освіти незалежно від тривалості перерви в навчанні, причини виключення, трудового стажу, форми навчання і з врахуванням здатності претендента успішно виконувати графік навчального процесу. Заява про переведення або поновлення повинна бути розглянута у вищому закладі освіти протягом двох тижнів, і заявникові повідомлені умови зарахування на навчання або причина відмови.

Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про вищу освіту» заклад вищої освіти на підставі відповідної освітньої програми розробляє навчальний план, що визначає перелік та обсяг освітніх компонентів у кредитах ЄКТС, їх логічну послідовність, форми організації освітнього процесу, види та обсяг навчальних занять, графік навчального процесу, форми поточного і підсумкового контролю, що забезпечують досягнення здобувачем відповідного ступеня вищої освіти програмних результатів навчання. На основі навчального плану у визначеному закладом вищої освіти порядку для кожного здобувача вищої освіти розробляються та затверджуються індивідуальні навчальні плани на кожний навчальний рік. Індивідуальний навчальний план формується за результатами особистого вибору здобувачем вищої освіти дисциплін в обсязі, не меншому за встановлений цим Законом, з урахуванням вимог освітньої програми щодо вивчення її обов`язкових компонентів. Індивідуальний навчальний план є обов`язковим для виконання здобувачем вищої освіти.

На підставі доказів, наявних в матеріалах справи, судом першої інстанції встановлено, що 25 лютого 2021 року на ім`я завідувача кафедри «Комп`ютерна інженерія» ОСОБА_10 звернулися асистенти кафедри, які повідомили, зокрема: асистент ОСОБА_11 , як науковий керівник магістерської роботи позивача, повідомив, що ОСОБА_1 виконана магістерська робота з порушенням вимог до випускних кваліфікаційних робіт магістрів навчальної програми «Інженерія комп`ютерних систем та мереж», про що було повідомлено ОСОБА_1 , у зв`язку з чим науковим керівником прийнято рішення не надавати відгук на роботу, крім того, асистент ОСОБА_2 повідомляв, що ОСОБА_1 була виконана лише одна лабораторна робота з предмету «Безпека комп`ютерних систем та мереж» і не пройдено жодного тесту.

Наведеними обставинами, встановленими судом, спростовуються доводи апеляційної скарги про наявність у позивача лише однієї незадовільної оцінки, що виключає можливість відрахування зі складу студентів за академічну неуспішність, про те, що суд жодним чином не дослідив сам навчальний план, не навів у рішенні суду, в чому виявилось його невиконання з боку позивача та чи є один незданий залік підставою відрахування в зв`язку з невиконанням навчального плану, а також доводи апеляційної скарги про те, що жодних доказів виконання позивачем магістерської роботи з порушенням вимог матеріали справи не містять, як і відсутні будь-які докази повідомлення позивача про неналежне виконання магістерської роботи.

Апеляційний суд також враховує, що листом від 10 липня 2020 року № 056/803 Київський національний університет імені Тараса Шевченка надав відповідь на лист ОСОБА_1 , що його не було допущено до захисту магістерської роботи, оскільки він не склав семестровий залік «Безпека комп`ютерних мереж та систем», запланований на 06 травня 2020 року, зокрема не виконав лабораторний практикум з курсу «Безпека комп`ютерних мереж та систем» (4 лабораторні роботи з 5), не пройшов жодного з 11 тестів і не з`явився на залік, призначений на 06 травня 2020 року (викладач ОСОБА_2 ). Спеціальністю ОСОБА_1 є «Мережеві інженери» і ця дисципліна є визначальною для фахової підготовки. Другою причиною зазначено відсутність завершеної дипломної роботи магістра. Матеріали магістерської роботи не були надіслані ОСОБА_1 на тестування на плагіат системою Unicheck, доповідь за результатами виконання дипломної роботи магістра на засіданні кафедри «Комп`ютерні інженерії» не була зроблена.

Доводи позивача в апеляційній скарзі, що незважаючи на незданий залік предмету «Безпека комп`ютерних мереж та систем», його було допущено Університетом до складання підсумкового іспиту, який позивачем було успішно складено, не підтверджуються будь-якими належними та допустимими доказами та відхиляються апеляційним судом. Наявний в матеріалах справи документ під назвою «Відповідь на білет № НОМЕР_1 » (а. с. 16 - 23 т. 1) таким доказом вважатись не може, оскільки час та обставини його складання з матеріалів справи встановити неможливо, крім того, докази оцінювання Університетом такої відповіді позивач не надав.

Суд першої інстанції вірно встановив, що стороною позивача не було надано до суду жодного належного і допустимого доказу того, що він звертався до відповідача у встановленому законом порядку для усунення наявної академічної заборгованості, і що складена позивачем магістерська робота відповідала кваліфікаційним вимогам за відповідною навчальною програмою.

В зв`язку із наведеним апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані доводи апеляційної скарги про те, що будь-якою посадовою особою університету не було вказано, яким чином позивачу можна ліквідувати академічну заборгованість, а з відповіді викладача, наданій електронним листом, фактично вбачається, що у позивача навіть не було теоретичної можливості цього зробити, і що судом не враховано бездіяльність університету стосовно незабезпечення можливості ліквідації академічної заборгованості та недопуску позивача до проведення підсумкової атестації та захисту дипломної роботи (проекту).

Апеляційний суд враховує, що згідно п. 9.5 Положення про організацію освітнього процесу, затверджене вченою радою Київського національного університету імені Тараса Шевченка 07 травня 2018 року, протокол № 10, за виконання індивідуального навчального плану відповідає здобувач освіти.

Апеляційний суд приймає до уваги, що дії відповідача по відрахуванню ОСОБА_1 за невиконання індивідуального навчального плану на підставі подання декана та згоди проректора не суперечать вимогам ч. 1, 5 ст. 46 Закону України «Про освіту», п. 14 Положення про порядок переведення, відрахування та поновлення студентів вищих закладів освіти, затвердженого Наказом Міністерства освіти України від 15 липня 1996 року № 245, п. 7.10, 7.15 статуту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 22 лютого 2017 року № 280.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, з яким погоджується апеляційний суд і який не спростовано доводами апеляційної скарги, про безпідставність та необґрунтованість вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо можливості ліквідації академічної заборгованості ОСОБА_1 , визнання протиправними дій відповідача щодо недопуску ОСОБА_1 до підсумкової атестації та захисту магістерської дипломної роботи/проекту, визнання незаконним та скасування наказу від 11 червня 2020 року № 1496-33 про відрахування ОСОБА_1 .

Крім того, оскільки судом не встановлено, що в позасудовому порядку ОСОБА_1 звертався до відповідача для усунення академічної заборгованості, також було обґрунтовано відмовлено в задоволенні вимог про зобов`язання відповідача вчинити дії щодо забезпечення можливості ліквідації академічної заборгованості ОСОБА_1 без будь-яких додаткових фінансових (грошових) витрат та поновлення його в складі студентів.

Оцінюючи правильність висновків суду першої інстанції в сукупності з доводами апеляційної скарги в цілому, апеляційний суд враховує, що під час розгляду справи ОСОБА_1 не надав будь-яких доказів виконання ним індивідуального навчального плану, та приходить до висновку до безпідставності заявлених в апеляційній скарзі аргументів на спростування висновків законного і обґрунтованого рішення.

Доводи апеляційної скарги, що суд прийшов до висновку про те, що університетом була надана позивачу можливість ліквідації академічної заборгованості без дослідження та розуміння умов та порядку її ліквідації, є безпідставними, оскільки такі висновки в мотивувальній частині рішення відсутні.

Апеляційний суд відхиляє як неспроможні доводи апеляційної скарги, що відрахування студента з навчального закладу на підставі процедури відрахування, визначеної самим навчальним закладом, суперечить Закону України «Про освіту» та є обмеженням особи у конвенційному праві на вищу освіту, з огляду на положення п. 5 договору № 5224 про надання освітньої послуги від 06 лютого 2020 року, укладеного ОСОБА_1 та Київським національним університетом імені Тараса Шевченка, в якому сторони дійшли згоди, що навчання студента, його відрахування з числа студентів та поновлення його статусу здійснюється на загальних підставах, визначених законодавством та локальними нормативно-правовими актами університету.

Вказані умови договору позивачем не оскаржені, є чинними та обов`язковими для виконання обома сторонами договору.

Доводи апеляційної скарги, що університетом не було надано жодного наказу чи іншого документу про відрахування позивача з університету, а такий наказ був наданий лише після подання позову до суду, що додатково засвідчує протиправність дій (бездіяльності) університету, не ґрунтуються на доказах, наявних в матеріалах справи, оскільки оскаржуваний наказ № 1496-33, яким ОСОБА_1 відраховано зі складу студентів з 21 травня 2020 року, видано 11 червня 2020 року, а з позовом він звернувся в листопаді 2020 року.

Не є підставами для скасування правильного рішення суду першої інстанції доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права при судовому розгляді, зокрема ухилення відповідача від надання відповіді на опитування в порядку ст. 93 ЦПК України та ненадання оцінки цим обставинам судом першої інстанції, а також незадоволення судом заявленого позивачем клопотання про виклик свідків, з огляду на те, що апеляційним судом, сприяючи позивачу в реалізації його прав, передбачених ЦПК України, було витребувано у відповідача докази за клопотанням ОСОБА_1 , а також розглянуто його заяву про виклик свідків в ухвалі від 26 квітня 2023 року.

Щодо посилань в апеляційній скарзі на ст. 2 Протоколу першого Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на освіту, апеляційний суд зауважує, що позивач не позбавлений права на поновлення в університеті на другий семестр в порядку, встановленому вимогами закону та локальними нормативно-правовими актами університету, після чого він зможе виконати в повній мірі навчальний індивідуальний план, завершити магістерську роботу та успішно її захистити в період екзаменаційної комісії.

Відтак, за наслідками апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження та відхиляються апеляційним судом доводи апеляційної скарги щодо неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, самоусунення суду від дослідження обставин, які мають значення для справи, незабезпечення можливості позивачу реалізувати свої процесуальні права, не сприяння такій реалізації та не забезпечення належного правосуддя по даній справі, що призвело до порушення базових принципів цивільного судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, висновків суду першої інстанції не спростовують, містять посилання на обставини, що були предметом перевірки суду першої інстанції, яким була надана належна правова оцінка, зводяться до переоцінки доказів та незгоди із судовим рішенням і не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення в рішенні суду першої інстанції, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, учасникам спору було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних по суті висновків суду.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 08 вересня 2023 року.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Фінагеєв В.О.

Яворський М.А.