Провадження № 22-ц/812/818/23
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 вересня 2023 року м. Миколаїв

справа № 473/1190/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Тищук Н.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Темнікової В.І.,

із секретарем Стрілець К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

першого заступника керівника обласної прокуратури

на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену 08 червня 2023 року суддею Лузан Л.В. в приміщенні цього ж суду, (дата складання повного тексту ухвали не зазначена), у цивільній справі за позовом першого заступника керівника

Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, Національного природного парку «Бузький Гард» до

Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Управління екології та природних ресурсів України, Управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації

про визнання незаконними та скасування рішення, скасування державної реєстрації та повернення земельних ділянок,

у с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

У в березні 2023 року перший заступник керівника Миколаївської обласної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації, Національного природного парку «Бузький Гард» до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та просив визнати незаконним і скасувати рішення 46 сесії 8 скликання Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області за №8 від 28.09.2020 «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам України» в частині відведення земельних ділянок у власність відповідачам, скасувати державну реєстрацію приватної власності відповідачів на земельні ділянки, зобов`язати повернути земельні ділянки.

Позивач зазначав, що вказаним рішенням затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, які розташовані в межах НПП «Бузький Гард» та відносяться до земель природно-заповідного фонду.

В подальшому, на підставі вказаного рішення Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області державним реєстратором виконавчого комітету Вознесенської міської ради проведено державну реєстрацію права власності на земельні ділянки: за ОСОБА_1 площею 1,8927 га, за ОСОБА_2 площею 1,8927 га, за ОСОБА_3 площею 1,8927 га.

Посилаючись на те, що перебування земель у природно-заповідному фонді унеможливлює їх передачу в приватну власність для ведення особистого селянського господарства, прокурор просив про задоволення позову.

До участі в справі як треті особи залучені Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, Управління екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 червня 2023 року позов першого заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Національного природного парку «Бузький Гард» до Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, повернення земельних ділянок, залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що НПП «Бузький Гард» не є ні органом державної влади, ні суб`єктом владних повноважень, в особі якого прокурор може звертатися з позовом в інтересах держави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи апеляційної скарги

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду про законодавче обмеження права прокурора на представництво інтересів держави виключно в особі суб`єктів владних повноважень є помилковими та такими, що звужують мету законодавця, з якою прокурору надано ці повноваження для захисту суспільного інтересу («інтересу держави»), який є значно ширшим, ніж інтереси окремих суб`єктів владних повноважень та можуть проявлятися не тільки в реалізації повноважень органів державної влади чи місцевого самоврядування, а також в реалізації повноважень окремих державних установ, фондів, підприємстві та приватних осіб, оскільки у протилежному випадку частина державних інтересів, які залишаться поза сферою діяльності суб`єктів владних повноважень, залишаться поза межами можливості їх захисту прокурором.

Узагальнені доводи інших учасників

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідачі та треті особи не скористалися.

2.Мотивувальна частина

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У судове засідання апеляційного суду з`явився прокурор Кириленко Є.В. Відповідачі та треті особи участі в судовому засіданні не приймали, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Представники Управління екології та природної ресурсів Миколаївської обласної військової адміністрації та Національного природного парку «Бузький Гард» подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлені судом першої інстанції обставини справи

Судом встановлено, що рішенням 46 сесії 8 скликання Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області № 8 від 28 вересня 2020 року «Про затвердження проєкту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства громадянам України», затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Трикратівської сільської ради (Олександрівської селищної територіальної громади) Вознесенського району Миколаївської області, наступним громадянам:

- ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,8927 га (кадастровий номер :22:000:0096);

- ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,8927 га (кадастровий номер :22:000:0090);

- ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1,8927 га (кадастровий номер :22:000:0093).

В подальшому, на підставі вказаного рішення Олександрівської селищної ради Вознесенського району Миколаївської області державним реєстратором виконавчого комітету Вознесенської міської ради проведено наступну державну реєстрацію права власності на земельні ділянки:

- за ОСОБА_1 земельної ділянки площею 1,8927 га, кадастровий номер :22:000:0096, запис №39635917 від 08.12.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 55626833 від 10.12.2020;

- за ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,8927 га, кадастровий номер :22:000:0090, запис №39633968 від 08.12.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 55624734 від 10.12.2020);

- ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1,8927 га, кадастровий номер :22:000:0093, запис №39635382 від 08.12.2020, індексний номер рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 55626257 від 08.12.2020).

НПП «Бузький гард» є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою та входить до складу природно-заповідного фонду, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання, утримується за рахунок коштів державного бюджету, є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки у відділенні Казначейства і утримується за рахунок коштів державного бюджету, відноситься до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (п.п. 1.2, 1.3 Положення про НПП «Бузький гард», затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів 31 серпня 2020 року №111).

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що НПП «Бузький гард» не є ні органом державної влади, ні суб`єктом владних повноважень. Отже, прокурор не може звертатися з позовом в інтересах НПП «Бузький Гард».

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частини четвертої статті 56 ЦГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 6.21, 6.22 постанови від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, в пунктах 4.19, 4.20 постанови від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, пункт 26 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (див. пункт 35 постанови від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18). Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (див. пункт 27 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19 Конституції України).

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон), який набрав чинності 15.07.2015. Частина перша цієї статті визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 Закону Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Абзац третій частини третьої цієї статті передбачає заборону здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Вказана заборона має застосовуватись з урахуванням положень абзацу 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи.

До вказаного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20.

Також у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №204/6292/18 та від 17 червня 2020 року у справі №204/7119/18 викладено правовий висновок про те, що саме наявність державно-владних повноважень відокремлює органи державної влади від інших державних установ, які також утворюються державою для здійснення завдань і функцій держави, але на відміну від органів державної влади не наділяються владними повноваженнями. Органи державної влади є складовою частиною державного апарату - системи органів та осіб, які наділяються певними правами та обов`язками щодо реалізації державної влади. Натомість державні організації (установи, заклади) на відміну від державного органу не мають державно-владних повноважень, не виступають від імені держави та виступають частиною механізму, а не апарату держави. Державна організація - це створений державою колектив працівників чи службовців, що характеризується організаційною єдністю, а також наявністю нормативно-визначених повноважень в одній зі сфер суспільних відносин. При цьому, така організація має власний кошторис.

З матеріалів справи вбачається, що НПП "Бузький гард" є бюджетною, неприбутковою, природоохоронною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою та входить до складу природно-заповідного фонду, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання, утримується за рахунок коштів державного бюджету, є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки у відділенні Казначейства і утримується за рахунок коштів державного бюджету, відноситься до сфери управління Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (п.п. 1.2, 1.3 Положення про НПП "Бузький гард", затвердженого наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів 31 серпня 2020 року №111).

Отже, НПП «Бузький Гард» не є ні органом державної влади, ні суб`єктом владних повноважень, в особі якого прокурор може звертатися з позовом в інтересах держави.

Таким чином висновок суду першої інстанції щодо залишення без розгляду позову в частині захисту інтересів держави - в особі НПП "Бузький Гард", відповідає правовому висновку, сформульованому у постановах Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №204/6292/18 та від 17 червня 2020 року у справі №204/7119/18, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20.

Крім іншого, прокурор в апеляційній скарзі посилався на те, що повернення власнику державі в особі Миколаївської обласної державної адміністрації земельних ділянок природно-заповідного фонду загальнодержавного значення без залучення НПП «Бузьки Гард», вимагатиме від Миколаївської обласної державної адміністрації додаткових розпорядчих дій з передання повернутих земель належному користувачу та не відповідатиме критеріям «ефективного способу захисту» в суді.

Цей довод не заслуговує на увагу оскільки згідно з частиною п`ятою статті 122 ЗК України розпорядження землями природного-заповідного фонду відноситься до повноважень саме обласних державних адміністрацій. Отже подальші дії Миколаївської обласної державної адміністрації щодо вчинення розпорядчих дій з приводу передачі повернутих земельних ділянок користувачу, будуть відбуватися саме на здійснення законодавчо визначеного кола повноважень, та жодним чином кола цих повноважень не обмежать.

З врахуванням викладеного оскаржувана ухвала суду є законною та відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства і в межах доводів апеляційної скарги відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника обласної прокуратури Д.Фальченка залишити без задоволення.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий Н.О.Тищук

Судді: Т.В.Крамаренко

В.І.Темнікова

---------------------------------

Повну постанову складено 11 вересня 2023 року