КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №761/42361/21 Головуючий у 1 інстанції: Фролова І.В.

Провадження №22-ц/824/4039/2023 Суддя-доповідач: Гаращенко Д.Р.

15 серпня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Гаращенка Д.Р.

суддів Олійника В.І., Сушко Л.П.

за участю секретаря Дуб С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами Самокиш Вікторії Юріївни - представника АТ «Сенс Банк» правонаступника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до правонаступника Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (Акціонерне товариство «Сенс Банк»), треті особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко Інеса Володимирівна про визнання кредитором,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк», треті особи: ОСОБА_2 , Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравченко І.В. про визнання кредитором, припинення іпотеки, стягнення коштів.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_1 кредитором за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/5502 від 28.02.2008 та за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/5887 від 21.03.2008 року на загальну суму 1 436 116,03 доларів СІЛА.

Визнано припиненими іпотеки за Іпотечним договором №02-10/619 від 28.02.2008 року та Іпотечним договором №02-10/977 від 21.03.2008 року, укладених між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АТ «Альфа-Банк») у зв`язку з припиненням основного зобов`язання.

Стягнуто з АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 195 883,97 доларів США, що на дату подання позовної заяви еквівалентно 5 179 701,05 грн. та судовий збір в розмірі 13 989, 60 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто з правонаступника ПАТ «Укрсоцбанк» - АТ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 37 838 доларів США 40 центів.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, адвокат Самокиш В.Ю. - представник АТ «Альфа-Банк» правонаступника ПАТ "Укрсоцбанк" подала апеляційні скарги на рішення та додаткове рішення суду першої інстанції. Просила апеляційні скарги задовольнити, рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позову та відмовити у задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначила, що судом першої інстанції не враховано, що вартість двох предметів іпотеки складає 699 236,83 доларів США, а не 1 632 000,00 доларів США, а загальна заборгованість ОСОБА_2 перед АТ «Альфа-Банк» за кредитними договорами №10-29/5502 від 28.02.2008 та №10-29/5887 від 21.03.2008, що залишилась непогашеною внаслідок звернення стягнення на предмети іпотеки складає 671 013,34 доларів США.

Загальна сума заборгованості, що залишилась непогашеною після звернення стягнення на предмети іпотеки, та підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» становить суму: 422 492, 77 доларів США (за договором від 28.02. 2008 року) + 248 520,57 доларів США (за договором від 21.03.2008 року) = 671 013,34 доларів США.

Апелянт вважає, що твердження суду першої інстанції про те, що нібито вартість іпотечного майна, право власності на яке перейшло до Банку, більша за суму заборгованості за кредитними договорами повністю спростовується зазначеним обставинами.

Звернула увагу на те, що постанова Київського апеляційного суду від 31.10.2019, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 02.03.2020 у справі №757/30515/15 набула законної сили, відтак, набула ознак правової визначеності, а тому не можна по іншому визначати суму заборгованості за кредитними договорами.

В обґрунтування апеляційних вимог на додаткове рішення зазначила, що заявлена оплата адвокатських послуг у 250 дол. США на годину, до прикладу, майже у 99 разів перевищує встановлений законом розмір мінімальної заробітної плати та в 9,5 разів перевищує базовий розмір посадового окладу судді Верховного суду, що є неспівмірним, нерозумним та неадекватним.

Вважає, що в матеріалах справи відсутні жодні докази оплати ОСОБА_1 юридичних послуг.

22.12.2022 Київський апеляційний суд було повідомлено, про зміну назви 30.11.2022 АТ "Альфа Банк" на АТ "Сенс Банк".

11 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Цвєткова Г.О. - представника ОСОБА_1 на апеляційну скаргу адвоката Самокиша В.Ю. - представника АТ "Сенс Банка" на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року у якому він просив визнати поважними та поновити строк на подачу відзиву, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення без змін.

12 квітня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив адвоката Цвєткова Г.О. - представника ОСОБА_1 на апеляційну скаргу адвоката Самокиша В.Ю. - представника АТ «Альфа-Банк» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року у якому він просив визнати поважними та поновити строк на подачу відзиву, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін.

У судовому засіданні адвокат Самокиш В.Ю. - представник АТ «Сенс Банк» підтримала апеляційні скарги, просила їх задовольнити в повному обсязі, рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати позов та заяву ухвалення додаткового рішення та стягнення судових витрат залишити без задоволення .

Адвокат Цвєтков Г.О. - представник ОСОБА_1 заперечував проти апеляційних скарг, просив залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» найменування якого змінено на АТ "Сенс Банк") було укладено Іпотечний договір № 02- 10/619 згідно з яким у якості забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов`язань за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 10- 29/5502 від 28.02.2008 року було передано в іпотеку нежиле приміщення №153 (сто п`ятдесят три), загальною площею 206,10 квадратних метрів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з пунктом 1.2. іпотечного договору № 02-10/619 заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін встановлена 6 241 800 гривень 00 копійок, що за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим на день укладення цього договору (505,00 гривень за 100 доларів США) становить 1 236 000 доларів США 00 центів.

Згідно з пунктом 1.3. іпотечного договору № 02-10/619 розмір основного зобов`язання за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/5502 від 28.02.2008 року складає 584 000 доларів США.

21 березня 2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк» найменування якого змінено на АТ "Сенс Банк") було укладено Іпотечний договір №02-10/977, згідно з яким у якості забезпечення, зобов`язань ОСОБА_2 за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/5887 від 21.03.2008 року було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно з пунктом 1.2. Іпотечного договору № 02-10/977 заставна вартість предмету іпотеки за згодою сторін становить 1 999 800 гривень 00 копійок .

Згідно з пунктом 1.3. Іпотечного договору № 02-10/977 розмір основного зобов`язання за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/5887 від 21.03.2008 року складає 277 200 доларів США.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 26.11.2013 року у справі №761/17651/13 у рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 10-29/5887 від 21.03.2008 року у розмірі 1 570 000,00 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру номер АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності від 05.08.2008 р., зареєстрованого в Київському міському БТІ 07.08.2008р, шляхом визнання права власності на вказану квартиру за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» ().

Визнано за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» () право власності на однокімнатну квартиру номер АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності від 05.08.2008р., зареєстрованого в Київському міському БТІ 07.08.2008р.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 листопада 2013 року було скасовано, у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року рішення апеляційного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року у справі 761/17651/13-ц було скасовано, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2013 року залишено в силі.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 жовтня 2017 року у допуску до провадження Верховним Судом України справи 761/17651/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 липня 2017 року було відмовлено.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 29.10.2013 року у справі № 761/17653/13 в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 у сумі 4 019 000 (чотири мільйони дев`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., було звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», права власності на нежиле приміщення №153 за адресою: АДРЕСА_1 за ціною, встановленою у п. 1.2. Договору іпотеки, згідно з яким заставна вартість предмету іпотеки є договірною і погоджена сторонами у сумі 6 241 800 (шість мільйонів двісті сорок одної тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року скасовано, ухвалено нове про відмову ПАТ "Укрсоцбанк" у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року у справі 761/17653/13-ц рішення Апеляційного суду м. Києва від 1 лютого 2017 року скасовано, залишено в силі заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2013 року.

Ухвалою Верховного Суду України від 23 жовтня 2017 року у допуску

до провадження Верховного Суду України справи 761/17653/13-ц за позовом

ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 ,

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 липня 2017 року відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, суд першої інстанції вважав, що рішення суду у справі №757/30515/15-ц за позовом кредитора до боржника, за яким вирішено спір щодо стягнення заборгованості і визначено розмір заборгованості боржника ОСОБА_2 перед кредитором АТ «Альфа-Банк», на які посилається АТ "Сенс Банк" як на преюдиційні, не мають преюдиційного значення для ОСОБА_1 (іпотекодавця, майнового поручителя), оскільки іпотекодавець не був залучений та не брав участі у розгляді вказаної справи, в якій такі обставини були встановлені.

Крім того суд першої інстанції вважав, що ОСОБА_1 повністю задовольнив свої кредиторські вимоги за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/5887 від 21.03.2008 року, оскільки заборгованість Позичальника, встановлена станом на 22.04.2013 року в сумі 299 943,31 дол. США, на його думку є повністю погашеною.

З урахуванням проведених судом першої інстанції розрахунків, суд першої інстанції вважав, що існує переплата (надміру отримані кошти) за наслідками задоволення кредиторських вимог Відповідача, з урахуванням заставної вартості предмета іпотеки.

Суд апеляційної інстанції повністю не погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Як вірно зазначив суд першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 82 ЦПК України не наділяє суд правом переоцінки доказів у іншій справі.

Колегія суддів вважає, що рішення по визначених вище справам пройшли усі судові інстанції, а тому обставини встановлені у даних рішеннях не потребують доказування.

Встановлено, що згідно з висновком про вартість майна від 27.05.2013, вчиненого суб`єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс", що був покладений в основу рішення Шевченківського районного суду м. Києві від 29.10.2013 у справі № 761/17563/13, вартість нежилого приміщення НОМЕР_1 загальною площею 206,1 кв.м. розташованого за адресою АДРЕСА_1 становить 4 019 000,00 грн.

За висновком про вартість майна від 27.05.2013, вчиненого суб`єктом оціночної діяльності ПП "Енергомакс", що був покладений в основу рішення Шевченківського районного суду м. Києві від 26.11.2013 у справі № м761/17651/13, вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_4 у м. києві становить 1 570 000,00 грн.

Згідно з Постановою Київського апеляційного суду від 31.10.2019 року у справі за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яка залишена без змін постановою верховного суду від 02.03.202 у справі за позовом ПАТ " Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами загальна сума заборгованості, яка підлягає погашенню за рахунок вищевказаних предметів іпотек, з урахуванням оцінки складає 699 236,83 долара США (по курсу НБУ 7,993).

Встановлено, що з метою переоцінки доказів, ОСОБА_1 подавав до суду заяви про перегляд рішень у справах № 761/17653/13 і № 761/17651/13 за нововиявленими обставинами. Проте у задоволені таких заяв було відмолено.

А ухвалами Верховного суду від 22.12.2020 у справі № 761/17651/13 та від 28.10.2021 у справі № 761/17651/13 було відмолено у відкритті касаційного провадження.

Крім того Постановою Київського апеляційного суду від 31.10.2019 у справі № 757/30515/15 за позовом АТ "Укрсоцбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 02.03.2020, була встановлена і стягнута сума боргу ОСОБА_2 перед банком у розмірі 671 013, 34 долара США.

Згідно з виконавчим листом Печерського районного суду виданого 04.12.2019 № 757/30515/15, копія якого була надана суду представником АТ "Сенс Банк", сума боргу ОСОБА_2 яка підлягає стягненню складає 671 013.34 долара США.

Суд першої інстанції зазначених обставин не врахував, не прийняв до уваги ухвалені рішення судів в тому числі і Верховного Суду та ухвалив помилкове рішення про задоволення позову.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Самокиш Вікторії Юріївни - представника АТ «Сенс Банк» правонаступника Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення суду першої інстанції підлягає задоволенню, рішення скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволені позову.

Що стосується Додаткового рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року про стягнення судових витрат на користь ОСОБА_1 то додаткове рішення є похідним від основного рішення, оскільки стягнення судових витрат залежіть від задоволення позову. Оскільки рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року підлягає скасуванню, то додаткове рішення також скасовується, а заява про ухвалення додаткового рішення залишається без задоволення.

Керуючись ст. 268, 367, 368, 376, 383, 384 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Самокиш Вікторії Юріївни - представника Акціонерного товариство «Сенс Банк" задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 20 вересня 2022 року скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2022 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25 серпня 2023 року

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді В.І. Олійник

Л.П. Сушко