1Справа № 335/7072/23 2/335/2594/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого - судді Мінаєва М.М.,

при секретарі - Безсмертній О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2023 до суду надійшов позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (далі АТ КБ «Приватбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, який мотивовано тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.05.2019 відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому був збільшений до 75000,00 грн. Відповідач користувалась кредитними коштами, однак умови договору виконувала неналежним чином, внаслідок чого заборгованість за кредитним договором станом на 22.05.2023 становить 94917,78 грн., яка складається з 76710,07 грн. заборгованості за тілом кредиту, а також 18207,71 грн. заборгованості за простроченими відсотками. Позивач просив стягнути з відповідача суму заборгованості у загальному розмірі 94917,78 грн. та судові витрати зі сплати судового збору розміром 2684,0 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справа за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання двічі не з`явилась, подавши через представника, адвоката Фельського С.Л., заяву про розгляд справи без їх участі. Крім того, представник відповідача надав письмовий відзив на позов, в якому виклав часткове заперечення проти позовних вимог. Зокрема, посилаючись на відсутність узгоджених сторонами істотних умов кредитного договору та відповідний правовий висновок Великої палати Верховного суду у справі № 342/180/17 від 03.07.2019, представник відповідача заперечував проти стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами на суму 26281,23 грн., і заявив лише про часткове визнання позовних вимог на суму 68636,55 грн.

Позивач надав письмову відповідь на відзив, в якій виклав незгоду з доводами представник відповідача. Зокрема, позивач посилався на те, що кредитний договір між сторонами був укладений шляхом подання відповідачем анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, яка містить, зокрема, підтвердження про ознайомлення відповідача з цими документами. Крім того, до позовної заяви долучено витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», з якої вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6 % на місяць (43,2% річних). Відповідач активно користувалась кредитними коштами, доступними за допомогою отриманої нею платіжної картки, а тому посилання на неознайомлення з умовами і правилами надання банківських послуг не може бути самостійною підставою для неповернення таких коштів, що підтверджується численною судовою практикою.

Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про огляд веб-сайту, в якому просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням http://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку № 2, повний текст за посиланням «Повний договір (актуальний на 01.05.2019 р.)», розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 66-72 повного договору. Дослідження даного доказу необхідно для підтвердження дійсності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк» та фіксування змісту редакції Умов та правил надання банківських послуг, яка діяла на день приєднання відповідача до відповідних умов.

Дослідивши матеріали справи та клопотання, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 83 ЦПК України передбачено, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, ст. 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. Про дату, час і місце огляду доказів за їх місцезнаходженням повідомляються учасники справи. Неявка цих осіб не є перешкодою для проведення огляду. Відповідно до ч. 7 ст. 85 ЦПК України, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста.

Отже електронні документи як докази у справі можуть бути подані стороною до суду як в оригіналі, так і в паперовій копії. При цьому, огляд електронного доказу (веб-сайту або сторінки) за його місцезнаходженням в мережі Інтернет здійснюється лише з метою встановлення та фіксування його змісту, а також за умови, що його не можна доставити до суду. В той же час, як слідує з матеріалів справи, позивачем до позову додано паперову копію Витягу з електронного документа «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанк» саме в частині, в якій заявлено клопотання про огляд електронного доказу. Отже, цей доказ доставлений до суду, його зміст встановлено та зафіксовано.

Крім того, в клопотанні зазначається, що дослідження електронного доказу є необхідним, зокрема, для підтвердження дійсності відповідної редакції Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приват Банк». Однак дійсність цього документу в межах цієї справи не оспорюється. Доказуванню в межах цієї справи підлягає не дійсність Умов та правил надання банківських послуг, а факт виникнення між сторонами договірних кредитних відносин та наявність заборгованості відповідача з виконання кредитних зобов`язань.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для проведення огляду електронного доказу за його місцезнаходженням на веб-сайті позивача, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.76, 85, 100, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про огляд веб-сайту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя М.М. Мінаєв