Провадження №2-о/369/407/23
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

28.08.2023 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів України Департамент соціального захисту про встановлення факту, що має юридичне значення,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану.

Суддя, дослідивши матеріали заяви, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Абзацами 1, 7 пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суху України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 визначено, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, визначеному законом.

Як вбачається із заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заявник фактично просить встановити факт смерті внаслідок поранення, одержаного під час безпосередньої участі у заходах у період воєнного стану, що має суттєвий вплив при отриманні соціальних гарантій. Зважаючи на викладені вище норми, такі вимоги не можуть розглядатися судами в порядку цивільного судочинства, в тому числі у порядку окремого провадження.

Згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини, під доступом до правосуддя розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства: цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, в тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Конституційний Суд України зазначив, що КАС України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Згідно положень ст. 4 КАС України, адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір

Публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Аналіз викладеного свідчить про те, що військова служба є публічною службою.

Пунктом 2 частини 1 статті 19 КАС України регламентовано, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Отже, до компетенції адміністративних судів належить вирішення спорів фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Враховуючи суть заявлених вимог ОСОБА_1 , їх обґрунтування та суб`єктний склад спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Разом з тим, у випадку відмови суб`єкта владних повноважень , заявник вправі оскаржити такі дії в порядку адміністративного судочинства.

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа, відповідно до статті 318 ЦПК України, вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи, дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», а також в листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, якщо заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, і чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Вищевикладеним підтверджується, що законодавство передбачає позасудову процедуру встановлення факту смерті особи, внаслідок отримання бойових поранень під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини, шляхом звернення до органу з питання державної реєстрації смерті та вже у разі відмови з причини ненадання документів, передбачених ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», особа не позбавлена можливості звернутися до суду з заявою про встановлення факту смерті.

За таких обставин суддя вважає за необхідне у відкритті провадження по даній справі відмовити у зв`язку з передчасним зверненням до суду з даною заявою.

Керуючись ст.4-6, 76-81, 263-265, 293, 315-319, 352 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

У відкритті провадження в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Міністерство у справах ветеранів України Департамент соціального захисту про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: Тетяна ДУБАС