Справа № 357/7430/23
Провадження № 2/357/2231/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Бондаренко О. В., при секретарі - Кононюку П.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В :

20.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася її онука - ОСОБА_3 , про що було складено акутовий запис № 12, матір`ю дитини є відповідач у справі - ОСОБА_2 , а батько записаний зі слів матері в порядку ст. 135 СК України. Відповідач з дочкою не проживає, життям дитини не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватися із дитиною та приймати участь у її вихованні та матеріальному утриманні. Дитині вже виповнилося 16 років та вона не має до матері ніяких почуттів. Вона, ОСОБА_1 , постійно проживає з дитиною, виховує онуку з народження, матеріально її утримує, піклується про її духовний та фізичний розвиток та має можливість бути її піклувальником. Тому, просила у судовому порядку позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначити її - ОСОБА_1 піклувальником неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини.

23.06.2023 позивача звільнено від сплати судового збору за подання даного позову, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та за правилами загального позовного провадження призначено підготовче засідання.

19.07.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач - ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі та зазначила, що онука постійно проживає із нею та перебуває на її утриманні, батьком дитини являється її син, однак, у свідоцтві дитини батько записаний згідно ст. 135 СК України, відповідач не виконує свої батьківські обов`язки з двох місячного віку дитини, проживає окремо від дочки та не піклується про неї.

Відповідач - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у підготовчому засіданні позов визнала у повному обсязі та подала до суду відповідну заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала.

Представник третьої особи, за довіреністю у справі - Дишлюк Володимир Олександрович, у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із нею зареєстрована та проживає неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є відповідач у справі - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а батько дитини записаний зі слів матері згідно ч.2 ст. 135 СК України, що підтверджено матеріалами справи (а.с.6,9,17-19,21,42-43,49-50).

З матеріалів справи (28-35) вбачається, що позивач піклується про неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається її утриманням, забезпечує її необхідними речами для навчання та підготовки до самостійного життя, необхідним харчуванням, медичним доглядом і лікуванням дитини.

З матеріалів справи (а.с.22,36) вбачається, що неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має задовільний стан здоров`я, однак потребує спостереження та лікування в офтальмолога, 01.11.2022 вона зверталася до Служби у справах дітей із заявою щодо позбавлення її матері батьківських прав щодо неї та їй було рекомендовано налагоджувати стосунки із матір`ю - ОСОБА_2 .

Також, встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 тривалий час не проживає разом із дочкою - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона визнала обставини викладені у позовній заяві та не заперечує щодо позбавлення її батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено матеріалами справи (а.с.49,50,55).

У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , висловила свою думку щодо позову та зазначила, що її мати не виконує батьківські обов`язки щодо неї у повному обсязі, тому вона вважає доцільним позбавити матір батьківських прав, призначити бабу її піклувальником та стягнути аліменти з матері на користь баби.

08.08.2023 Виконавчий комітет Білоцерківської міської ради Київської області прийняв рішення № 627 (а.с. 63-), відповідно до якого, орган опіки та піклування дійшов висновку, що ОСОБА_2 в порушення вимог чинного законодавства України з питань охорони дитинства ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дочки, що є підставою для позбавлення її батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та таке позбавлення прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права й обов`язки у відношенні своїх дітей.

Згідно ст. 154 СК України захист прав і інтересів неповнолітніх дітей належить їхнім батькам.

Відповідно до ст.150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти.

Особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав, передбачених п. 2 ч.1 ст.164 СК України, повинна довести, що батьки (один із батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один із батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

У судовому засіданні позивачем доведено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дочки, а відповідач визнала обставини справи та подала до суду відповідну заяву.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

А відповідно до ст. 27 цієї Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Європейський суд з прав людини (рішення у справі «Хант проти України» від 07.12.2006, рішення у справі Olsson v. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Рішення Європейського Суду з прав людини згідно з ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» мають в Україні значення джерела права.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 р., частин 7, 8 ст.7 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Судом встановлено, що відповідач свідомо самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків в повній мірі щодо дочки, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує її необхідним харчуванням, не займається лікуванням дитини, не спілкуються з дочкою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, кошти на потреби дочки не надає, тому, суд приходить до висновку, що позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав щодо її неповнолітньої дочки відповідає інтересам дитини та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦК України Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування, схожі положення містяться і в ст. 243 Сімейного Кодексу, в якій зазначено, що піклування встановлюється над дітьми, позбавленими батьківського піклування, піклування встановлюється над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до ст. 244 Сімейного Кодексу опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.

Відповідно до ст. 249 Сімейного Кодексу опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування.

Судом встановлено, що вихованням, піклуванням, утриманням неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , займається її бабуся - ОСОБА_1 , яка забезпечує онуку харчуванням, лікуванням, виявляє інтерес до її внутрішнього світу, піклується про їх фізичний та духовний розвиток та створила для неї належні умови для проживання, розвитку та росту.

З матеріалів справи (а.с.10-16,23-27) вбачається, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , являється пенсіонеркою, станом на 06.06.2023 не знятої чи непогашеної судимості не має, має задовільний стан здоров`я, 14.06.2021 набула у власність квартиру АДРЕСА_3 та 04.02.2022 склала заповіт, яким заповіла вказану квартиру ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

05.09.2023 Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради Київської області надала до суду висновок за № 1855/04-04 від 01.09.2023 ( а.с.64-64), відповідно до якого вважає доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини,встановлення піклування над неповнолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з боку її баби - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , піклувальником неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки остання позбавлена батьківського піклування, а позивач має можливість виконувати обов`язки піклувальника.

За положеннями ч.2 ст. 165 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ч.3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлений для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі 2833 гривні.

Враховуючи вищенаведене, наявність свідомого тривалого нехтування відповідачем батьківськими обов`язками, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.06.2023 і до повноліття дитини, оскільки визначений спосіб стягнення аліментів відповідає положенням законодавства та інтересам дитини, її рівню життя, фізичному, моральному, культурному, духовному і соціальному розвитку.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Згідно ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову, з відповідача в дохід держави стягується судовий збір за три позовні вимоги у розмірі 3219,00 грн.

Керуючись ст. 7, 150, 151, 157, 164, 165, 166, 182 -184, 243, 244, 249 СК України, ст. 60,63 ЦК України, Законом України «Про охорону дитинства», ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 27 лютого 1991 року, Декларація прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, ст.4, 12, 76 - 82, 141, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради (, місцезнаходження: вул. Павла Скоропадського, 8, м. Біла Церква, Київська область), про позбавлення батьківських прав, призначення піклувальника та стягнення аліментів, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , піклувальником неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.06.2023 і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 3219,00 грн. (три тисячі двісті дев`ятнадцять гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 08.09.2023.

Суддя О. В. Бондаренко