"12" вересня 2023 р. Справа № 363/4821/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про прийняття позовної заяви та

відкриття провадження у справі

12 вересня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., вирішуючи питання про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ) до російської федерації в особі уряду російської федерації (адреса: м. Москва, вул. Краснопресненська Набережна, 2), про відшкодування моральної шкоди, спричиненої збройною агресією російської федерації проти України,

ВСТАНОВИВ:

5 вересня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, засобами поштового зв`язку, надійшла вказана позовна заява.

Відповідно до статті 497 ЦПК України - підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Пред`явлення позову до іноземної держави, забезпечення позову і звернення стягнення на майно іноземної держави, яке знаходиться в Україні, відповідно до статті 32 Віденської конвенції 1961 року можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави.

Щодо дотримання судом норм статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» та направлення запиту щодо згоди рф бути відповідачем у зазначеній справі та отримання відповіді на нього, суд виходить з наступного.

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави за відсутності згоди компетентних органів відповідної держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави.

З`ясування цього питання має істотне значення для вирішення справи, оскільки від цього залежить, чи має суд право здійснювати подальші процесуальні дії. За відсутності такої згоди іноземна держава не може одержати правового статусу відповідача в цивільному процесі України.

При цьому вчиняти такі процесуальні дії повинен не позивач, а саме суд.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах: від 13 травня 2020 року у справі 711/17/19 (провадження № 61-10776св19); від 03 червня 2020 року у справі №357/13182/18 (провадження № 61-12202св19); від 03 червня 2020 року у справі 711/14/19 (провадження 61-12536св19); від 09 вересня 2020 року у справі №321/211/20 (провадження №61-8142св20); від 04 листопада 2020 року у справі №280/1380/19 (провадження № 61-13348св20), яка згідно вимог частини четвертої статті 263 ЦПК України має застосовуватися до спірних правовідносин.

Слід зазначити, що діяльність дипломатичних представництв України в росії та росії в Україні, а також будь-яке дипломатичне спілкування припинені відповідно до Віденської конвенції про дипломатичні зносини 1961 року.

Російська федерація припинила бути членом Ради Європи у контексті процедури, розпочатої відповідно до статті 8 Статуту Ради Європи. Відповідна Резолюція Ради Європи CM/Res(2022) 2 про припинення членства рф у Раді Європи, прийнята Комітетом Міністрів 16 березня 2022 року. Комітет Міністрів Ради Європи констатував, що агресія рф проти України є серйозним порушенням рф своїх зобов`язань за статтею 3 Статуту Ради Європи.

Отже, подальше застосування алгоритму з отримання згоди рф на відмову від судового імунітету, а також подача будь-яких судових документів у даній категорії справ до російської сторони дипломатичними каналами унеможливлюється.

Постановою КЦС ВС від 14 квітня 2022 року у справі №308/9708/19, Верховний Суд дійшов висновку про те, що починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства російської федерації в Україні запитів щодо згоди російської федерації бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди, у зв`язку з вчиненням російською федерацією збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави. А з 24 лютого 2022 року таке надсилання неможливе ще й з огляду на розірвання дипломатичних відносин України з російською федерацією.

У справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Визначаючи, чи поширюється на рф судовий імунітет у справі, суд враховує, те, що предметом позову є відшкодування моральної шкоди, завданої фізичній особі, громадянину України, внаслідок збройної агресії рф проти України; місцем завдання шкоди є територія суверенної держави Україна; передбачається, що шкода завдана агентами рф, які порушили принципи та цілі, закріплені у Статуті ООН, щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави - України; вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено у Статуті ООН; національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні фізичній особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом «генерального делікту).

Крім того підлягає врахуванню те, що юрисдикція судів України поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (частина третя статті 124 Конституції України). Тобто, у разі застосування «деліктного винятку» будь-який спір, що виник на її території у громадянина України, навіть з іноземною країною, зокрема й рф, може бути розглянутий та вирішений судом України як належним та повноважним судом.

У вказаній справі ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої їй збройною агресією російської федерації проти України.

У цій категорії спорів (про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі, її майну, здоров`ю, життю у результаті збройної агресії РФ) іноземна держава-відповідач не користується судовим імунітетом проти розгляду судами України таких судових справ.

Зважаючи на викладене, з урахуванням права позивача на справедливий суд, суд вважає за можливі відкрити провадження у справі за відсутності згоди дипломатичного представництва Російської Федерації.

Згідно вимог ЦПК України справа підсудна Вишгородському районному суду Київської області.

Форма і зміст позовної заяви відповідають вимогам статей 175-177 ЦПК України.

Підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі судом не встановлено.

Враховуючи характер спірних правових відносин, вимоги статей 19, 187 ЦПК України справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження.

Керуючись статтями 19, 175, 177, 353, 354, 497 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

прийняти до розгляду позовну заяву та відкрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до російської федерації в особі уряду російської федерації, про відшкодування моральної шкоди, спричиненої збройною агресією російської федерації проти України.

Розглядати справу у загальному позовному провадженні та призначити до розгляду у підготовче засідання на 1 листопада 2023 року о 12:30 у приміщенні Вишгородського районного суду Київської області за адресою: м. Вишгород, вул. Кургузова, 7.

Надіслати позивачу - копію ухвали про відкриття провадження у справі, відповідачу - копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Визначити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до частини четвертої статті 178 ЦПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач має право подати до суду відповідь на відзив у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву у порядку, передбаченому статтею 179 ЦПК України, також подавши до суду документи, що підтверджуються надсилання (надання) відповіді на відзив і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Відповідач має право подати до суду заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив в порядку, передбаченому статтею 180 ЦПК України, також подавши до суду документи, що підтверджуються надсилання (надання) заперечень і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

У разі, якщо подання скарги, заяви, клопотання буде визнане зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Крім того, сторони мають можливість отримати інформацію щодо справи, яка розглядається на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за посиланням:

http://vsh.ko.court.gov.ua.

Ухвала про відкриття провадження у справі набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.П. Лукач