Справа № 199/7293/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Авраменко А.М., ознайомившись із матеріалами заяви окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищевказана заява окремого провадження, ознайомившись із матеріалами якої, приходжу до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, нормою ст.350-1 ЦПК України визначено, що заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Відповідно до ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Разом з тим, положеннями ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» визначено, що громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування) (ст.4 того ж закону).

Аналогічне наведеному вище за змістом положення містила до 25 грудня 2019 року і норма ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання).

Як слідує зі змісту матеріалів заяви окремого провадження ОСОБА_1 , остання просить суд видати обмежувальний припис в тому числі із забороною кривднику наближатись до її зареєстрованого місця проживання, розташованого за адресою АДРЕСА_1 . Згідно відповіді на запит судді з Єдиного державного демографічного реєстру зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання заявника дійсно знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка відповідно до адміністративно-територіального поділу мю. Дніпра знаходиться на території Самарського району міста, а отже знаходиться в межах територіальної юрисдикції саме Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно ст.294 ч.3 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Частиною 3 цієї ж статті визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю із вказаної підстави здійснюється на підставі ухвали суду.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене та враховуючи, що з огляду на предмет розгляду заяви окремого провадження ОСОБА_1 , а також враховуючи адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання заявника, дана заява окремого провадження не підсудна Амур-Нижньодніпровському районному суду м. Дніпропетровська, оскільки має розглядатись за правилами підсудності заяв окремого провадження за місцем зареєстрованого/задекларованого проживання особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, якою і є заявник ОСОБА_1 , і така адреса розташована в межах територіальної юрисдикції Самарського районного суду м. Дніпропетровська, приходжу до висновку про необхідність направлення матеріалів даної заяви окремого провадження до зазначеного суду на підставі ст.31 ч.1 п.1 ЦПК України для розгляду за підсудністю.

Нормою ст.32 ЦПК України встановлено, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст.31 ЦПК України, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст.5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», ст.6 Закону України «Про захист прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», ст.ст.31, 32, 294, 316, 317, 258-261, 263, 352-355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису передати на розгляд за підсудністю до Самарського районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст.261 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі постановлення ухвали без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А.М. Авраменко