Справа № 408/4863/19
Провадження № 2-в/0186/30/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кривошеї С.С.

при секретарі Кравченко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київської області АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з заявою, заінтересована особа ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 16 грудня 2016 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10026/0530 філії Головного управління по місту Києву та Київській області та ОСОБА_1 було укладено договір у вигляді заяви про приєднання №627556711 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу. Заява про приєднання складається з декількох ОСОБА_2 (частин), зокрема: Блок 1 «Інформація про Банк», Блок 2 « Інформація про клієнта», Блок 2а «Додаткова інформація» (заповнюється тільки для примірнику Банку), Блок 3 «Умови про приєднання до договору», Блок 4 « Відкриття вкладного рахунку», Блок 5 «Заяви та запевнення клієнта», Блок 6 «Умови кредитування». Слід зазначити, що Блок №6 Заяви на приєднання, є одночасно Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). Разом з заявою про приєднання між банком та ОСОБА_1 укладено заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту), яка, як зазначалось вище, є Блоком № 6 заяви на приєднання, тобто її складовою частиною.

У заяві на встановлення кредиту, ОСОБА_1 прохав банк надати кредит на споживчі потреби шляхом встановлення відновлюваної кредитної лінії на його картковий рахунок № НОМЕР_1 (п. 6.2. Блоку 6 Заяви на приєднання).

Банк встановив наступні параметри кредитування (п.6.3 Блоку 6 заява на приєднання), бажаний розмір кредиту: 1500,00 грн.; максимальний розмір кредиту: 100000,00 грн.; строк кредитування: 36 місяців, з можливим продовженням на той самий строк.

Згідно п.6.6 Блоку 6 заяви на приєднання, процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає: 35% річних за користування кредитними коштами у всіх випадках, крім користування кредитним коштами протягом Грейс-періоду (п.6.6.1); 0,001% процентів річних за користування кредитними коштами протягом Грейс періоду у випадках безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісячно згідно умов договору.

21 березня 2017 року кредитний ліміт збільшено до 8900,00 грн.

ОСОБА_1 систематично порушував умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені договором строки та порядку, у зв`язку з цим договором виникла прострочена заборгованість. Відповідно од розрахунку заборгованості да договором саном на 19 грудня 2018 року сума заборгованості за договором становила 14119,67 грн.

04 жовтня 2019 року у зв`язку з невиконанням позичальником свої зобов`язань за договором, АТ «Ощадбанк» звернулось до Біловодського районного суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 14119,67 грн.

30 січня 2020 року Біловодським районним судом Луганської області було відкрито провадження у цивільній справі №408/4863/19 за позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 10 грудня 2021 року позовні вимоги АТ «Ощадбанк» було задоволено.

Зазначене вище рішення на адресу АТ «Ощадбанк» не надходило. Також АТ «Ощадбанк» не отримувало виконавчий лист по справі.

Враховуючи вищевикладене, заявник просить суд відновити втрачене судове провадження по цивільній справі №408/4863/19 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (), в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області AT «Ощадбанк» (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд.27) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про стягнення суми кредитної заборгованості в розмірі 14 119,67 грн. та судових витрат у розмірі 1921,00 грн., в частині рішення Біловодського районного суду Луганської області від 10 грудня 2021 року та виконавчого листа по справі.

У судове засідання представник Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київської області АТ «Ощадбанк» не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та прохав суд їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на Інтернет порталі «Судова влада України».

Суд вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 488 та 489 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Як зазначено в п.38 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», за правилами розділу IX ЦПК відновлення втраченого (і в разі, коли справу знищено за закінченням строку зберігання) повністю або частково судового провадження в цивільній справі, якщо вона була закінчена ухваленням рішення або постановленням ухвали про закриття провадження, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом, судом, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі, за заявою (зміст якої визначено статтею 405 ЦПК) осіб, які брали участь у справі (їх правонаступників), або за ініціативою суду (коли це потрібно для вирішення іншої справи, надіслання справи до суду вищої інстанції тощо).

Згідно статті 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 494 ЦПК України, на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановлює ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Відповідно до ч.1 ст.494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів допускається відновлення втраченого провадження в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

Якщо місцевий суд знаходиться на тимчасово окупованій території України то відновлення втраченої справи здійснюється судом за територіальною підсудністю судових справ, визначеною згідно з ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає «Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740 (далі - Порядок).

Згідно з абз.4 п.2 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.

Відповідно до п.п.12-14 Порядку суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення. У передбачених процесуальним законодавством випадках електронні копії судових рішень надсилаються адміністраторові Реєстру в день складення повного судового рішення.

Згідно з п.20 Порядку доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.

Відтак, шляхом здійснення повного доступу до інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень у відповідності до Закону України «Про доступ до судових рішень» суду вдалося можливим отримати відомості щодо ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 30 січня 2020 року у справі №408/4863/19 провадження №2/408/195/20 про відкриття провадження у справі, ухвали Біловодського районного суду Луганської області від 10 грудня 2021 року у справі №408/4863/19 провадження №2/408/195/20, заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 10 грудня 2021 року у справі №408/4863/19 провадження №2/408/195/20, оскільки в зазначеній системі такі рішення суду першої інстанції є фактично наявними.

За приписами ч.3 ст.494 ЦПК України у разі недостатності зібраних матеріалів для точного відновлення втраченого судового провадження суд відмовляє у відновленні втраченого судового провадження і роз`яснює учасникам справи право на повторне звернення з такою самою заявою за наявності необхідних документів.

Наявні в матеріалах справи документи, які були досліджені в судовому засіданні та наявність судових рішень у Єдиному державному реєстрі судових рішень є достатніми даними для відновлення втраченого судового провадження в частині заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області у справі №408/4863/19 провадження №2/408/195/20 від 10 грудня 2021 року, а відтак суд прийшов до висновку про можливість відновлення втраченого судового провадження в цій частині, а тому заяву необхідно задовольнити частково.

Що ж стосується заяви АТ «Ощадбанк» про відновлення втраченого судового провадження в частині відновлення виконавчого листа, тому суд приходить до висновку, що заява в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки виконавчий лист не є частиною судового провадження, а видається судом на підставі судового рішення.

Разом з тим, заявник у своїй заяві зазначає, що виконавчий лист на підставі заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 10 грудня 2021 року, про відновлення якого ним заявлено, судом видано не було, тому після відновлення втраченого судового провадження в частині повного тексту рішення суду АТ «Ощадбанк» не позбавлений можливості звернутися до суду із заявою про видачу виконавчого листа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-261, 353, 354, 493, 494 ЦПК України, - суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по місту Києву та Київської області АТ «Ощадбанк», заінтересована особа ОСОБА_1 про відновлення втраченого судового провадження, задовольнити частково.

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі №408/4863/19 за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в частині заочного рішення Біловодського районного суду Луганської області від 10 грудня 2021 року справа № 408/4863/19 провадження №2/408/371/21, що оприлюднене та зберігається у Єдиному державному реєстрі судових рішень, згідно тексту якого:

Справа 408/4863/19-ц

Провадження № 2/408/371/21

РІШЕННЯ

іменем України

заочне

10 грудня 2021 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Савенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Біловодськ Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 16.12.2016 було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу.

Відповідно до умов договору Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_3 в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», встановив позичальнику кредит у сумі 1500,00 грн., зі строком його дії, що відповідає строку дії платіжної картки, з фіксованою відсотковою ставкою 30,00 % річних за користування кредитними коштами та ставкою в 40% річних за користування несанкціонованим овердрафтом. 21.03.2017 кредитний ліміт збільшено до 8900,00 грн.

Позивачем всі зобов`язання відповідно до умов договору були виконанні належним чином. Відповідачу був наданий кредит у вказаному розмірі, що підтверджується випискою по рахунку.

Натомість, в результаті невжиття відповідачем заходів щодо погашення боргу перед позивачем, виникла заборгованість за договором, яка станом на 19.12.2018 року склала 14119,67 грн. а саме:

- основна заборгованость (прострочена) в розмірі 8869,10 грн.;

- відсотки за користуванням кредитом в розмірі 3994,29 грн.;

- пеня за прострочену заборгованість в розмірі 932,77 грн.;

- сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 208,54 грн.;

- три проценти річних на суму простроченого кредиту в розмірі - 24,78 грн;

- три проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 83,19 грн.;

- сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 7,00 грн.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 року №568 «Питання акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» у зв`язку із зміною його типу перейменовано в Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Державний ощадний банк України»).

З огляду на вищевикладене просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитним договором та судові витрати у вигляді судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач не з`явився у судове засідання, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки відомостей від нього не надходило. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не надав, зустрічний позов до суду не пред`являв.

За згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280,281 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимогст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 16.12.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу.

Відповідно до умов договору Банк відкрив відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_3 в гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний», встановив позичальнику кредит у сумі 1500,00 грн., зі строком його дії, що відповідає строку дії платіжної картки, з фіксованою відсотковою ставкою 30,00 % річних за користування кредитними коштами та ставкою в 40% річних за користування несанкціонованим овердрафтом. 21.03.2017 кредитний ліміт збільшено до 8900,00 грн.

Банк свої обов`язки, передбачені кредитним договором, виконав повністю, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором, що підтверджується банківськими виписками по рахункам позичальника.

Вимоги позивача щодо погашення заборгованості на сьогоднішній день не задоволені, заборгованість відповідачем не погашена. Таким чином, станом на 19.12.2018 року склала 14119,67 грн. а саме:

- основна заборгованость (прострочена) в розмірі 8869,10 грн.;

- відсотки за користуванням кредитом в розмірі 3994,29 грн.;

- пеня за прострочену заборгованість в розмірі 932,77 грн.;

- сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 208,54 грн.;

- три проценти річних на суму простроченого кредиту в розмірі - 24,78 грн;

- три проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 83,19 грн.;

- сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 7,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, про що зазначив у своєму позові.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а згідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, даний позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 8869,10 грн.; заборгованості за відсотками за користуванням кредитом в розмірі 3994,29 грн.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 208,54 грн.; три проценти річних на суму простроченого кредиту в розмірі - 24,78 грн; три проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів в розмірі 83,19 грн.; сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування в розмірі 7,00 грн., оскільки відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором від 16.12.2016, укладеним з позивачем, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 13186,9 грн. (сума заборгованості без нарахованої пені).

Що стосується нарахування пені, то суд вказує наступне.

Статтею 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов`язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Статтею 1 вказаного Закону визначено терміни: період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 №405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком.

Згідно пункту 2 «Райони» розділу «Луганська область» вказаного Додатку, до Переліку включено с. Миколаївка Станично-Луганського району Луганської області.

Останнім відомим місцем реєстрації та місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_2 .

Указом Президента України від 30.04.2018 №116/2018 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30.04.2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях».

Оскільки позивачем АТ КБ «ПриватБанк» відповідачу ОСОБА_1 який є громадянином України та в період виникнення заборгованості за тілом кредиту був зареєстрований і проживав у населеному пункті, що включений до Переліку населених пунктів де проводилась антитерористична операція, нараховано пеню, а ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» заборонено нарахування штрафів та пені на основну суму заборгованості із зобов`язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населеному пункті, визначеному у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, у зв`язку з чим позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення пені у сумі 932,77грн., нарахованої станом на 19.12.2018, є необґрунтованими.

Таким чином, позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню на суму 13186,90 грн., а в частині стягнення пені в сумі 932,77 грн., нарахованої станом на 19.12.2018, слід відмовити.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» , особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27, до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» , особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27, заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 13186,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» , особі філії Головне управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», , адреса зареєстрованого місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 27 витрати по сплаті судового збору у сумі 1794,10 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Копію заочного рішення надіслати сторонам.

Заочне рішення може бути переглянуте Біловодським районним судом Луганської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Г.В. Булгакова

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

СУДДЯ: С.С.Кривошея