Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

спр. 336/2254/22

пр.2/336/289/2023

м. Запоріжжя 7 вересня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Рижковій А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 (представник - ОСОБА_2 ) до ОСОБА_3 (представник - ОСОБА_4 ), третя особа служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про скасування усиновлення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаними позовом, за яким просить: «скасувати усиновлення мною, ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 малолітньої особи ОСОБА_5 , (після усиновлення ОСОБА_6 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19 серпня 2019 року, (справа №337/2565/19), внести зміни до актового запису про народження № 608 від 04 серпня 2017 року. шляхом виключення з актового запису відомостей про батька, а саме: « ОСОБА_1 », інші відомості залишити без змін».

На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив наступне.

«На підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 19 серпня 2019 року. (справа №337/2565/19) я та моя колишня дружина, відповідачка по справі, усиновили дитину чоловічої статі, прізвище ім`я і по батькові до усиновлення якого « ОСОБА_5 », ІНФОРМАЦІЯ_2 …

Особисті стосунки в нашій сім`ї між мною та відповідачкою складались з певними проблемами … 16.01.2020 року наш шлюб рішенням Нікопольського міськрайонного суду був розірваний …

Відразу після розлучення відповідачка звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, справа закінчилась підписанням мирової угоди, відповідно до якої дитина залишилась проживати разом з матір`ю, а моя участь у вихованні та спілкуванні з дитиною до моменту досягнення останньою 6-ти річного віку обмежувалась можливістю спілкуватись по телефону у присутності матері один раз на місяць протягом чотирьох годин ...

З моменту затвердження судом мирової угоди, я жодного разу не бачився з усиновленою дитиною, малолітній син проживає разом із матір`ю. Відповідач, як мені відомо, створила нову сім`ю. Між мною та відповідачкою склалися вкрай неприязні триваючі відносини. Крім того, син поступово перейняв негативне ставлення до мене та повністю відмовився називати мене батьком. Всі мої намагання, як батька, примиритися виявилися марними, кожний мій крок назустріч закінчувався проявом негативу та агресії. Колишня дружина не пускає мене до квартири, ховає дитину і вчиняє інші дії, які перешкоджають реалізації моїх батьківських обов`язків.

Я всіма силами намагався стати батьком для сина, але так ним і не став. Стосунки мої, як батька, та мого малолітнього сина, не склалися не з моєї вини, виконувати свої батьківські обов`язки та використовувати батьківські права щодо усиновленого я не маю жодної можливості. Впливу на дитину я не маю, подальше виховання та спілкування з сином неможливим. Відповідачка не сприяє налагодженню стосунків між мною та дитиною, а навпаки всіляко цьому перешкоджає, докладає зусилля, щоб дитина не вважала мене батьком і не бажала спілкуватися зі мною. Таким чином тривалий час між мною та малолітньою дитиною, склалися, незалежно від моєї волі стосунки, які роблять неможливими наше з сином спільне проживання і виконання мною своїх батьківських обов`язків, що позбавляють мене можливості повноцінного виконання своїх батьківських обов`язків відповідно до вимог частини 2 статті 207 Сімейного кодексу України.

Хочу зазначити, що скасування усиновлення виключно відповідатиме інтересам дитини, оскільки син не бажає спілкуватися зі мною, батьком називає іншу людину, проживає в новій сім`ї, в якій склалися сприятливі для гармонійного розвитку особистості дитини становище, тому я при таких обставинах не хочу травмувати його психологічно».

Ухвалою суду від 15 червня 2022 року вирішено: «Відкрити провадження у справі за вищевказаною позовною заявою та призначити справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження».

Ухвалою суду від 17 листопада 2022 року вирішено: «Закрити підготовче провадження та призначити вищевказану справу до судового розгляду по суті».

Сторона відповідача подала до суду відзив на позов, за змістом якого зазначила наступне.

«Дійсні обставини свідчать про те, що свідома поведінка позивача, а саме його абсолютна байдужість до своїх батьківських прав та обов`язків мала вплив на відсутність стосунків з дитиною, тобто такі обставини відбулись не поза волею позивача, як усиновлювача, а саме в наслідок його свідомої бездіяльності.

Таким чином, припинення спілкування позивача з нашою дитиною має місце саме через небажання батька, а не виключно поза його волею.

Таким чином, ніяких обставин які б не залежно від волі позивача робили б не можливими виконання позивачем, як усиновлювачем його батьківських обов`язків не існує, доказів існування таких обставин не надано і відповідно не має законних підстав для задоволення даного позову».

У судовому засіданнві сторона позивача наполігла на позові за вказаними у ньому підставми, а сторона відповідача на позов заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради також заперечива на позов, вказуючи на безпідставність останнього та необгрунтованість.

Обставини встановлені судом та оцінка аргументів учасників справи.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2019 року вирішено:

«Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає: АДРЕСА_2 , заінтересовані особи: служба (Управління) у справах дітей Виконавчого комітету Запорізької міської ради (м.Запоріжжя, вул.Зеленського буд.3), Хортицький районний у м.Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (м.Запоріжжя, пр..Інженера Преображенського 15), про усиновлення дитини - задовольнити.

Оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , усиновлювачами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В актовий запис №608 від 04.08.2017 року, вчинений Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - про народження дитини ОСОБА_5 внести наступні зміни:

-Записати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, що народився м.Запоріжжя, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , батьком дитини;

-Записати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянку України, що народилась: Запорізька область, Вільнянський район, с.Жовтневе, зареєстрована: АДРЕСА_2 , матір`ю дитини;

-Змінити малолітньому ОСОБА_5 прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по-батькові « ОСОБА_9 » змінити на « ОСОБА_10 ».

Рішенням Нікопольского міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.01.2020 року вирішено:

«Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , зареєстрований Хортицьким районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області за актовим записом № 608, від якого є малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - розірвати.

Після розірвання шлюбу присвоїти: ОСОБА_1 прізвище - « ОСОБА_8 », ОСОБА_3 прізвище - « ОСОБА_8 ».

Ухваою Нікопольского міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.09.2020 року вирішено:

«Затвердити мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за якою сторони домовились про наступне:

„1.Визначити місце проживання малолітньої дитини - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , із матір`ю - ОСОБА_3 , за місцем реєстрації місця проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 .

2. ОСОБА_3 , зобов`язується не чинити будь-яких перешкод у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьком ОСОБА_1 .

3. Визначити наступний спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме:

-до досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 шестирічного віку (а саме, до ІНФОРМАЦІЯ_7 ): за попереднім узгодженням з ОСОБА_3 по телефону один раз на місяць у суботу або неділю, в залежності від графіку роботи ОСОБА_3 у період з 8-00 до 20-00 протягом чотирьох годин в присутності матері ОСОБА_3 ;

-після досягнення малолітньою дитиною ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 шестирічного віку (а саме, після ІНФОРМАЦІЯ_7): ОСОБА_6 один тиждень на місяць з 24 по 30 число кожного місяця проживатиме з батьком ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації останнього.

4. Сторони не мають жодних претензій одна до одної щодо стягнення судових витрат, включаючи витрати на правову (правничу) допомогу».

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 Європейської Конвенції про усиновлення дітей, усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним лише за рішенням компетентного органу. Найвищі інтереси дитини завжди мають перевагу. Усиновлення може бути скасовано до досягнення дитиною повноліття лише на підставі серйозних обставин, передбачених законом.

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно положень статті 51 Конституції України, статті 5 Сімейного кодексу України, держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, забезпечує охорону прав матері та батька, створює умови для зміцнення сім`ї. Ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України.

Відповідно до ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу (усиновлення дитини, яка є громадянином України, але проживає за межами України). Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Згідно з ч. 4, 5 ст. 232 СК України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків.

Згідно зі ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо:1) воно суперечить інтересам дитини, не забезпечує їй сімейного виховання; 2) дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати начас усиновлення; 3) між усиновлювачем і дитиною склалися, незалежно від волі усиновлювача, стосунки, які роблять неможливими їхнє спільне проживання і виконання усиновлювачем своїх батьківських обов`язків.

За змістом статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Висновок суду та оцінка аргументів учасників справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач підставою для скасування усиновлення зазначив те, що між ним та його колишньою дружиною, відповідачкою по справі, припинені шлюбні відносини. Вони не спілкуються та не проживають разом. Вказував, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з сином що негативно впливає на їх відносини як батька і сина. Окрім того, зазначає, що стосунки між ним та дитиною склались не залежно від його волі, що робить неможливим повноцінно виконувати ним батьківські обов`язки.

Усиновлення може бути скасовано або визнано недійсним тільки за рішенням суду за позовами батьків, усиновлювача, опікуна, піклувальника, органу опіки та піклування, прокурора, а також усиновленої дитини, яка досягла чотирнадцяти років.

Основною причиною скасування усиновлення є невідповідність усиновлення інтересам усиновленої дитини, незабезпечення їй сімейного виховання. Цим поняттям охоплюються усі аспекти правовідношення із усиновлення, як винного, так і невинного характеру зі сторони усиновлювача. До таких обставин, зокрема, слід віднести відсутність взаємної злагоди між усиновлювачем та усиновленим в силу особистих якостей усиновлювача та (або) усиновленого, в результаті чого усиновлювач не користується авторитетом у дитини або дитина не відчуває себе членом сім`ї усиновлювача та інші обставини, що негативно впливають на емоційний стан дитини.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15.04.2022 у справі № 343/1092/20 (провадження № 61-7355св21).

Зі змісту висновку служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 23.03.2023 року вбчається наступне.

«До усиновлення дитини подружжя ОСОБА_8 створило прийомну сім`ю

25.06.2018року, та взяли на виховання до себе дитину ОСОБА_5 , якого полюбили як рідного. Після набуття дитиною підстав для усиновлення подружжя одразу звернулося до служби (управління) з заявою щодо усиновлення прийомної дитини ОСОБА_5 , що свідчить про любов до дитини, бажанням надати батьківську любов, турботу, забезпечувати її всім необхідним, дати дитині своє прізвище, та по батькові.

Після усиновлення дитини сім`я ОСОБА_8 переїхала в Дніпропетровську область, де заявник придбав будинок та зареєстрував сина в придбаному помешканні в м.Запоріжжі, а на вихідні приїздила до сім`ї. Зі слів ОСОБА_11 згодом стосунки в родині стали напруженими, почалися сварки відносно сина, батько перешкоджав нормальному спілкуванню матері з сином, після чого ОСОБА_12 вимушена була звернутися до поліції, щоб забрати дитину у батька.

ОСОБА_12 на теперішній час проживає в м. Запоріжжі разом зі своєю мамою та сином, з чоловіком розлучена з 2020 року.

Службою (управлінням) у справах дітей Запорізької міської ради було здійснено акт обстеження умов проживання 19.12.2019 року після отримання листа від ССД Нікопольської РДА Дніпропетровської області з метою захисту та інтересів прав дитини. З`ясовано, що умови проживання дитини добрі: у ОСОБА_13 є окреме спальне місце, ігровий куточок, іграшки, дитина оточена любов`ю та турботою матері та бабусі, дитина всім забезпечена.

Також, були проведені планові звіти від 30.12.2020, 30.12.2021, та 09.09.2022 за місцем проживання дитини де також встановлено, що ОСОБА_13 всім забезпечений, має багато іграшок, книжок, оточений любов`ю, турботою матері та бабусі, про батька дитина нічого не може відповісти, тому що не пам`ятає його, батько з дитиною не спілкується.

В позовній заяві батька ОСОБА_1 про скасування усиновлення зазначено, що син поступово перейняв негативне ставлення До нього та повністю відмовився називати його батьком, проте він всіма силами намагався стати батьком для сина, але так ним і не став, також зазначає, що скасування усиновлення виключно відповідатиме інтересам дитини, оскільки син не бажає спілкуватися з ним, та батьком називає іншу людину, проживає в новій сім`ї, в якій склалися сприятливі умови, при яких не хоче травмувати дитину.

Враховуючи вік дитини, на момент розлучення батьків ОСОБА_13 було 3 роки, він не міг розуміти та викладати свою думку, а також проявляти негативні емоції та агресію відносно батька.

Права батька на дитину не залежать від реєстрації шлюбу й зберігаються за ним після розлучення. Обмежити їх лише через відсутність офіційного шлюбу чи припинення спільного проживання з матір`ю дитини неможливо. Мати дитини не перешкоджала сплачувати аліменти та телефонувати до сина, але батько не виконував своїх обов`язків щодо утримання сина, та не виявляв ініціативи щодо спілкування з дитиною.

Згідно частини 1 ст. 207 Сімейного Кодексу України усиновлення є прийняття усиновлювачем в свою сім`ю особи на правах дочки чи сина на підставі рішення суду. Згідно ст. 232 Сімейного Кодексу України усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. А ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставами для накладання на них відповідальності, встановленої законом.

З фактів, які дослідила служба (управління), можемо зробити такий висновок, що батько ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, а саме не спілкується, не цікавиться життям дитини та не сплачує аліменти.

Зазначаємо, що ні один з пунктів статті 238 Сімейного кодексу України, не відповідає викладеному в позовній заяві.

Об`єктивних причин для скасування усиновлення не виявлено. Усиновлювач ОСОБА_1 не до кінця усвідомив свою відповідальність за долю дитини, яку він разом з колишньою дружиною усиновили.

Враховуючи вищезазначене, керуючись главою 18 Сімейного кодексу України, Порядком провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінену Міністрів України від 08.10.2008 р. № 905, виходячи з інтересів дитини, виконавчий комітет Запорізької міської ради вважає недоцільним скасування усиновлення громадянином України ОСОБА_1 , 1978 р.н. малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Як зазначила сторна відповідача, «після затвердження мирової угоди , на яку позивач посилається в своєму позові, він жодного разу не приїздив до Запоріжжя, щоб побачити сина і ні разу не повідомляв мене про такий свій намір. Відповідно я ніколи не ховала сина від позивача, ніяк не проявляла агресії щодо виконання ним батьківських обов`язків і ніколи не вчиняла жодних дій щоб перешкоджати реалізації позивачем його батьківських обов`язків. Не випадково позивач не посилається на жодний доказ цих своїх тверджень. Також позивач замовчує ту обставину, що після того як наш син став постійно мешкати зі мною він систематично ухиляється від виконання обов`язку по утриманню свого сина».

При цьому, позивач жодного разу не звертався ані до служби у справах дітей, ані до суду із заявою про те, що мати дитини сторін чинить йому перешкоди у спілкуванні із сином,ом.

За цих обставин, суд критично оцінює доводи сторони позивача, що відповідач чинила перешкоди батькові у спілкуванні з сином та що той був позбавлений можливості виконувати свої батьківські обов`язки.

Не може бути підставою для скасування усиновлення наявність у позивача неприязних стосунків з відповідачем та/або розірвання шлюбу сторін.

Встановлені судом фактичні обставини справи не свідчать про те, що погіршення стосунків між ним та дитиною сталося поза його волею, а встановлені по справі обставини вказують на те, що поведінка позивача також вплинула на його стосунки із сином.

У свою чергу матеріали справи не містять доказів вжиття усиновлювачем всіх можливих способів для налагодження із усиновленою дитиною спільної мови, повернення батьківського авторитету та збереження сімейних стосунків.

Звернення позивача до суду з позовною заявою про скасування усиновлення, суд розцінює як свідоме небажання позивача встановити нормальні відносини з дитиною, зберегти родинний зв`язок та нести моральну та матеріальну відповідальність за життя та гармонійний розвиток усиновленої дитини.

З урахуванням викладено, встановлені обставини справи, суд вважає, що у даному випадку скасування усиновлення буде порушувати права дитини та не відповідатиме його інтересам.

Враховуючи предмет та підстави позову, встановлені в судовому засіданні обставини справи, оцінивши доводи та докази сторін, беручи до уваги відсутність обґрунтованої підстави, передбаченої Законом для скасування усиновлення, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Розподіл судових витрат.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1-4, 5, 12, 13, 76-81 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа служба (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, про скасування усиновлення.

Визначена дата складання повного рішення - 15.09.2023 року.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до суду апеляційної інстанції через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін