Провадженн № 4-с/127/70/23
УХВАЛА

11 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючої судді Іщук Т. П.,

за участі секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 січня 2023 року з примусового виконання виконавчого листа №127/15663/18 від 01 жовтня 2020 року, за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

24 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на дії державного виконавця Першого ВДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 січня 2023 року з примусового виконання виконавчого листа №127/15663/18 від 01 жовтня 2020 року. Свою скаргу мотивувала тим, що 12 січня 2023 року державним виконавцем Першого ВДВС у м.Вінниці відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №127/15663/18 від 01 жовтня 2020 року з якою вона ознайомилася лише 17 серпня 2023 року, оскільки остання їй не направлялася. Заявник вказує, що виконавчий лист не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», у ньому відсутні заходи примусового виконання рішення суду, а у ОСОБА_2 виникло лише право продажу від свого імені предмета застави та інші повноваження для здійснення продажу та зняття автомобіля з обліку, а тому постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною та підлягає скасуванню.

Перший ВДВС у м. Вінниці надав відзив на позов та, заперечуючи щодо задоволення скарги, вказував, що про наявність виконавчого провадження заявнику було відомо, заявник зверталася до органу ДВС з приводу відкриття провадження, про що їй направлялася відповідь. При цьому відмічав, що державним виконавцем не порушені вимоги ст.4,10 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки рішення передбачає заходи примусового виконання.

Заявник в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги була повідомлена в порядку, визначеному чинним законодавством.

Враховуючи положення ч.2 ст.450 ЦПК України, вказана обставина не є перешкодою для розгляду скарги.

Представник Першого ВДВС у м. Вінниці в судовому засіданні підтримав відзив та просив відмовити в задоволенні скарги, вказував на обізнаність заявника із наявністю виконавчого провадження.

Представник заінтересованої особи вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню. При цьому звертав увагу, що про виконавче провадження було відомо заявнику, постанова направлялася як стягувачу, так і боржнику, він також безпосередньо повідомляв заявника, остання уникає кредиторів, оскільки має не одне боргове зобов`язання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скаргу слід залишити без розгляду з огляду на наступне.

Згідно ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом; документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання.

Як слідує з матеріалів скарги, 12 січня 2023 року державним виконавцем Першого ВДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) було відкрите виконавче провадження з приводу примусового виконання виконавчого листа від 01 жовтня 2020 року, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області в справі №127/15663/18 (ВП №70710201). В цей же день винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а 19 січня 2023 року оголошений розшук майна боржника (постанова від 19 січня 2023 року).

26 червня 2023 року ОСОБА_1 звертається до начальника Першого ВДВС у місті Вінниці із заявою про скасування постанови про відкриття виконавче провадження від 12 січня 2023 року у ВП №70710201. При цьому у своїй заяві вказує, що «дослідивши дане виконавче провадження вважає, що ВП №70710201 відкрите безпідставно, з порушення Закону України «Про виконавче провадження».

На цю заяву на адресу заявника була направлена відповідь від 05 липня 2023 року за №86576 та яка, за даними поштового відправлення 237), була вручена особі за довіреністю 11 липня 2023 року.

Отже суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 була обізнана із наявністю виконавчого провадження та рішення державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 12 січня 2023 року ВП №70710201, однак зі скаргою на вказану постанову звернулася лише 24 серпня 2023 року, тобто з пропуском встановленого ст.449 ЦПК України процесуального строку звернення до суду із скаргою даного виду. При цьому в ній та доданих до скарги матеріалів не міститься клопотання заявника щодо поновлення таких строків, а також з матеріалів скарги не вбачається обставин щодо поважності їх пропуску.

Щодо посилання заявника на ознайомлення її представника з матеріалами виконавчого провадження 17 серпня 2023 року, то вказане не спростовує тієї обставини, що заявник була обізнана про відкриття виконавчого провадження та наявністю постанови, що підтверджується матеріалами справи, про що вказане вище.

Отже суд дійшов висновку, що строк звернення до суду зі скаргою ОСОБА_1 пропущено, клопотання особи, яка звернулася до суду зі скаргою, про його поновлення, відсутнє, а тому скаргу слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126, 353, 354, 449 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) щодо відкриття виконавчого провадження та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 12 січня 2023 року з примусового виконання виконавчого листа №127/15663/18 від 01 жовтня 2020 року залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 12.09.2023.

Суддя: