Дата документу 11.09.2023 Справа № 333/447/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 333/447/23Головуючий у 1-й інстанції: Варнавська Л.О.
Пр. № 22-ц/807/1716/23Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Крилової О.В., Полякова О.З.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕТЛАЙФ» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «МЕТЛАЙФ» (надалі ПрАТ «МЕТЛАЙФ») про стягнення суми страхового відшкодування та пені за прострочення його виплати

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 1-4), в якому просив стягнути з відповідача страхове відшкодування в сумі 62000,00 грн., пеню за прострочення сплати страхового відшкодування в сумі 139500,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що між ним та відповідачем 26.09.2022 р. було укладено договір добровільного страхування - страховий поліс №100889116, був надісланий засобами електронного зв`язку. До програм страхування додаткових ризиків входили: 1.ВВВ "Страхування переломів та/або опіків внаслідок нещасного випадку" Програма страхування додаткових ризиків Страхування на випадок переломів та/або опіків внаслідок нещасного випадку Broken Bones Burns, страхова сума - 150000 грн.; 2.BI "Страхування на випадок тілесних ушкоджень внаслідок нещасного випадку" Програма страхування додаткових ризиків Страхування на випадок тілесних ушкоджень внаслідок нещасного випадку "Програма Bodily Injuries", страхова сума складає - 120000 грн.; 3.H/S/C "Страхування на випадок хірургічного втручання та/або госпіталізації внаслідок нещасного випадку" Програма страхування додаткових ризиків страхування на випадок хірургічного втручання та/або госпіталізації внаслідок нещасного випадку ("Програма" Hospital/Surqical/Convalescence benefit due to accident), страхова сума - 100000 грн. 12.10.2022 року з позивачем трапився нещасний випадок, внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження: закритий перелом голівки правої променевої кістки; субкапітальний перелом ІІ п`ясної кістки правого п`ястка. За медичною допомогою він звернувся до Запорізької міської лікарні №1.

Вказує, що в нього настали такі страхові випадки: - за програмою ВВВ - два закриті переломи променевої кістки та кістки п`ястка, страхова виплата складає 15% від 150000 грн. за кожний перелом, тобто 45000 грн.; - за програмою ВІ - перелом або вивих кісток зап`ястка, п`ясних кісток однієї кисті: двох та більше кісток, страхова виплата мала скласти 12000 грн. (10% від 120000 грн.); - за програмою H/S/C - лікування простих переломів (без операції): зап`ястка, страхова виплата мала скласти 5000 грн. (5% від 100000 грн.). Всього відповідач мав сплатити йому за всі страхові виплати 62000,00 грн.

Після отримання виписки з історії хвороби він 12.10.2022 р. звернувся до відповідача із заявою про здійснення страхової виплати за договором. На його електронну пошту від відповідача надійшло повідомлення №10155344 від 17.11.2022 р., в якому відповідач в односторонньому порядку визнав вищевказаний договір страхування недійсним (укладеним помилково). В страховому полісі вказано, що він посвідчує факт укладання договору страхування… і разом із заявою №10135344 про укладення договору страхування життя, Правилами Страхування, Програми страхування, будь-якими іншими додатковими угодами між Страховиком та Страхувальником, а також буж-якими заявами, Деклараціями та Додатками складає Договір Страхування. Судового рішення про визнання договору страхування недійсним не існує, тому невиплату страхового відшкодування позивач вважає незаконною.

Крім того, вказує, що згідно з п. 16.6 Правил страхування, які були чинними в 2022 році відповідач повинен був заплатити йому страхове відшкодування не пізніше 40 днів після отримання заяви про здійснення страхової виплати від 12.10.2022 р. Термін прострочення відповідачем виплати страхового відшкодування склав 75 днів. За невиконання умов договору розмір пені склав 139500,00 грн. ( 13750 грн. *3%*21 день).

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Варнавську Л.О. (а.с. 23). Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 24) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2023 року (а.с. 74-78) позов ОСОБА_1 у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «МЕТЛАЙФ» () на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) страхову виплату за договором добровільного страхування від 26.09.2022 року страховий поліс №100889116 в сумі 62000,00 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПрАТ «МЕТЛАЙФ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в сумі 1538,50 грн.

Стягнуто з ПрАт «МЕТЛАЙФ» на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Позивач ОСОБА_1 із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, у тому числі в частині відмови, погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції (фактично в частині задоволення позовних вимог позивача), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ПрАТ «МЕТЛАЙФ» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 83-88) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову позивача у цій справі відмовити повністю.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Крилову О.В. та Полякова О.З. (а.с. 94). Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача ПрАТ «МЕТЛАЙФ» у цій справі відкрито 28 липня 2023 року (а.с. 98), дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України (а.с. 99).

Оскільки, в силу вимог ст. 369 ч. 1 ЦПК України «Особливості розгляду в апеляційному порядку окремих категорій справ» апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За змістом ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач через свого представника подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с. 103-108), в якому у тому числі просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну допомогу у зв`язку із поданням апеляційної скарги.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ПрАТ «МЕТЛАЙФ» у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи частково позов позивача у цій справі, керувався ст. ст. 7, 12 - 13, 81, 89, 141, 263, 265, 273 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі лише в частині їх задоволення.

Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.

Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що між ОСОБА_1 та ПрАТ "МЕТЛАЙФ" 26.09.2022 р. було укладено договір добровільного страхування - страховий поліс №100889116 (копія а.с. 5) за програмами страхування додаткових ризиків:

1.ВВВ "Страхування переломів та/або опіків внаслідок нещасного випадку" Програма страхування додаткових ризиків Страхування на випадок переломів та/або опіків внаслідок нещасного випадку Broken Bones Burns, страхова сума - 150000 грн.;

2.BI "Страхування на випадок тілесних ушкоджень внаслідок нещасного випадку" Програма страхування додаткових ризиків Страхування на випадок тілесних ушкоджень внаслідок нещасного випадку "Програма Bodily Injuries", страхова сума складає - 120000 грн.;

3.H/S/C "Страхування на випадок хірургічного втручання та/або госпіталізації внаслідок нещасного випадку" Програма страхування додаткових ризиків страхування на випадок хірургічного втручання та/або госпіталізації внаслідок нещасного випадку ("Програма" Hospital/Surqical/Convalescence benefit due to accident), страхова сума - 100000 грн., що підтверджується страховим полісом №100889116 та додатками до нього (а.с.5, 18-22)

12.10.2022 року з позивачем трапився нещасний випадок, внаслідок якого він отримав тілесні ушкодження: закритий перелом голівки правої променевої кістки; субкапітальний перелом ІІ п`ясної кістки правого п`ястка, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого від 12.10.2022 року (копія а.с. 6-6 зворот).

Отже, судом першої інстанції було правильно встановлено, що у ОСОБА_1 настали такі страхові випадки:

- за програмою ВВВ - 2 закритих переломи: променевої кістки та кістки п`ястка. Страхова виплата складає 15% від 150000 грн. за кожний перелом, тобто 45000 грн.;

- за програмою ВІ - перелом кісток зап`ястка, п`ясних кісток однієї кисті, страхова виплата становить 12000 грн. (10% від 120000 грн.);

- за програмою H/S/C - лікування простих переломів (без операції): зап`ястка - страхова виплата становить 20000 грн. (20% від 100000 грн.), передпліччя - страхова виплата становить 15000 грн. (20% від 100000 грн.)

Всього страхова виплата повинна складати 45000 +12000+35000=92000 грн., але позивач у цій справі у суді першої інстанції просив стягнути лише 62000,00 грн. страхової виплати за договором добровільного страхування від 26.09.2022 р. (а.с.5).

Суд не може вийти за межі позовних вимог, відповідно до положень ст. 13 ЦПК України, тому розглядає справу лише в межах пред`явленого позову.

В силу вимог ст. 367 ч. 6 ЦПК України в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положення цієї статті кореспондується з ч.1 ст. 16 Закону України "Про страхування", за змістом якої: договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно із ч.6 ст. 6 Закону України "Про страхування" страхування життя - це вид особистого страхування, який передбачає обов`язок страховика здійснити страхову виплату згідно з договором страхування у разі смерті застрахованої особи, а також, якщо це передбачено договором страхування, у разі дожиття застрахованої особи до закінчення строку дії договору страхування та (або) досягнення застрахованою особою визначеного договором віку. Умови договору страхування життя можуть також передбачати обов`язок страховика здійснити страхову виплату у разі нещасного випадку, що стався із застрахованою особою, та (або) хвороби застрахованої особи.

Відповідно до вимог ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Таке ж положення міститься у п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування".

Суд першої інстанції правильно вважав, що наведені положення законодавства визначають, що обов`язок здійснення виплати виникає у страхової компанії виключно за умови настання страхового випадку.

Аналогічні положення визначені пп. 3 п. 10.1 Правил страхування, які є невід`ємною частиною договору страхування, згідно з яким страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у передбачений Договором страхування строк, що зазначений у п. 16.6 (а.с.13 зворот).

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Оскільки, судом першої інстанції було правильно встановлено, що 12.10.2022 року із ОСОБА_1 стався нещасний випадок, що згідно з Програмою ВВВ, Програмою H/S/Cas, Програмою ВІ є страховим випадком, та, відповідно, підставою для здійснення страховиком страхової виплати.

12.10.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до ПраТ "МЕТЛАЙФ" із заявою про здійснення страхової виплати (копія а.с. 7).

Згідно із п. 16.6 Договору страхування страховик здійснює страхові виплати після завершення перевірки всіх документів, яка розпочинається з дня отримання страховиком останнього з документів, що вимагалися. Якщо таку перевірку не завершено протягом 30 календарних днів з дня отримання страховиком всіх необхідних документів, страховик повідомляє у письмовій формі причини затримки. Якщо перевірка завершена, рішення про здійснення або відмову в здійсненні страхових виплат ухвалюється страховиком протягом 30 календарних днів з дня отримання всіх необхідних документів. Страховик здійснює страхову виплату протягом 10 робочих днів з дня ухвалення відповідного рішення.

Ст. 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування").

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Зазначений позивачем ОСОБА_1 розрахунок ПрАТ "МЕТЛАЙФ» не спростовано, судом першої інстанції перевірено, виходячи із наданих доказів.

Із доводами відповідача про неукладеність договору добровільного страхування за страховим полісом №100889116 (копія а.с. 5), суд першої інстанції правильно не погодився, виходячи із такого.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч. 1-3 та ч. 5-6 ст. 203 ЦК України.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилався на положення ч. 3 ст.203 ЦК України, згідно з яким волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, а також на положення ч. 5 ст.203 ЦК України, згідно з якою правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені.

Ч. ч. 1-3 ст. 28 цього Закону передбачено, що дія договору страхування припиняється та втрачає чинність за згодою сторін, а також у разі: закінчення строку дії; виконання страховиком зобов`язань перед страхувальником у повному обсязі; несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки.

При цьому договір вважається достроково припиненим у випадку, якщо перший (або черговий) страховий платіж не був сплачений за письмовою вимогою страховика протягом десяти робочих днів з дня пред`явлення такої вимоги страхувальнику, якщо інше не передбачено умовами договору; ліквідації страхувальника - юридичної особи або смерті страхувальника - фізичної особи чи втрати ним дієздатності, за винятком випадків, передбачених ст. ст. 22, 23 і 24 цього Закону; ліквідації страховика у порядку, встановленому законодавством України; прийняття судового рішення про визнання договору страхування недійсним; в інших випадках, передбачених законодавством України.

Дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування.

Дія договору особистого страхування не може бути припинена страховиком достроково, якщо на це немає згоди страхувальника, який виконує всі умови договору страхування, та якщо інше не передбачено умовами договору та законодавством України.

Про намір достроково припинити дію договору страхування будь-яка сторона зобов`язана повідомити іншу не пізніш як за 30 календарних днів до дати припинення дії договору страхування, якщо інше ним не передбачено.

ОСОБА_1 сплатив страхову премію за договором добровільного страхування по полісу № від 26.09.2022 року, що визнається відповідачем у суді у цій справі (ст. 82 ч. 1 ЦПК України).

17.11.2022 року на ім`я ОСОБА_1 надійшов лист ПрАТ "МЕТЛАЙФ" (копія а.с. 8), в якому зазначено, що поліс №100889116 був випущений помилково, а страхову премію в сумі 10814,00 грн. за полісом №100889116 йому було повернено 14.11.2022 року та запропоновано отримати вказані кошти.

ОСОБА_1 в суді підтвердив, що отримав вказані кошти, йому прийшло повідомлення про їх зарахування (довідка Банку без зазначення цільового призначення коштів - а.с. 38), але він вважав вказані кошти частиною страхового відшкодування, тому їх отримав.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що договір страхування (Поліс №100889116) на момент настання страхового випадку - 12.10.2022 року відповідно до вимог закону припиненим не був та продовжив свою дію, тому відповідач безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування позивачеві, позовні вимоги про стягнення страхової виплати за договором добровільного страхування від 26.09.2022 року (страховий поліс №100889116) на суму 62000,00 грн. у цій справі підлягають задоволенню.

Вимоги позову про стягнення пені в сумі 139500,00 грн. на підставі п.5 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів" в розмірі 3% вартості роботи, суд першої інстанції правильно вважав такими, що не підлягають задоволенню, оскільки за приписами цієї норми Закону пеня сплачується в розмірі 3% вартості роботи, якщо інше не передбачено законодавством або договором.

У даному випадку умовами договору передбачений розмір пені, а саме в п. 10.1.3 зазначено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхових виплат шляхом сплати застрахованій особі страхових виплат з урахуванням положень ст. 625 ЦК України та пені у розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, якщо іншого розміру не встановлено законодавством.

Проте, судом першої інстанції було правильно встановлено, що позивач у цій справі не просив про застосування наслідків невиконання свого зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України та розміру пені, встановленої договором, в розмірі однієї облікової ставки НБУ. Суд першої інстанції був позбавлений права змінити суть позовних вимог на підставі ст. 13 ЦПК України, оскільки це порушує принцип диспозитивності.

Доводи апеляційної скарги відповідача ПрАТ «МЕТЛАЙФ» дублюють доводи його заперечень проти позову позивача у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію відповідача у цій справі, яку він та його представник вважають такою, що є єдино вірною та єдино можливою.

Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.

За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування відповідача ПрАТ «МЕТЛАЙФ», передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Відповідач ПрАТ «МЕТЛАЙФ» та представник останнього не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача та, відповідно, у спростування позову позивача у цій справі в частині його задоволення.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача ПрАТ «МЕТЛАЙФ».

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте, докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, у цій справі відсутні, і зокрема стороною відповідача (рішення суду в іншій справі про визнання недійсним чи розірваним вищезазначеного договору страхування сторін, додаткова угода сторін про розірвання останнього за згодою сторін з будь-яких підстав з будь-якої дати тощо) апеляційному суду не надані.

Отже, суд першої інстанції у цій справі правильно виходив із презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України) вищезазначеного чинного договору сторін та обов`язковості цього договору (ст. 629 ЦК України).

А в силу вимог ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а за змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.

В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.

Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення по суті цієї справи.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ПрАТ «МЕТЛАЙФ» не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції було правильно, з додержанням вимог ст. ст. 133, 137, 141 ч. 1 ЦПК України вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу та судового збору.

У тому числі оскільки, ЦПК України не визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката, а також не встановлено форму такого документу. Адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (довідку тощо), який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Тому, надані стороною позивача у цій справі у суді першої інстанції документи на підтвердження у тому числі понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, зокрема: 1) акт від 04.04.2023 року розрахунку, узгодження вартості та приймання робіт за договором від 17.01.2023 року про надання правничої допомоги на загальну суму 5000,00 грн. (консультація -500,00 грн., підготовка та складання позовної заяви 3000,00 грн., консультація з приводу відзиву на позовну заяву 500,00 грн., представництво адвоката у судовому засіданні 1000,00 грн.) (копія а.с. 50-51), підписаний без зауважень позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Вельможко О.О., 2) квитанція адвоката Вельможка О.О. до прибуткового касового ордеру про прийняття 04.04.2023 року від ОСОБА_1 5000,00 грн. (копія а.с. 52), 3) прибутковий касовий ордер адвоката Вельможка О.О. про прийняття 04.04.2023 року від ОСОБА_1 5000,00 грн. (копія а.с.ж 52), є належними письмовими доказами понесення останніх позивачем у цій справі, що узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.04.2020 року у справі №727/4597/19, який є обов`язковим доля врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.

Також, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 6 ЦПК України у разі відмови відповідачу у задоволенні його вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі:

-відповідач не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом,

- і, навпаки, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені документально підтверджені судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1200,00 грн. (копія прибуткового касового ордеру адвоката Вельможка О.О. від 08.08.2023 року на суму 1200,00 грн. а.с. 106, копія квитанції до прибуткового касового ордеру адвоката Вельможка О.О. про прийняття коштів на суму 1200,00 грн. від ОСОБА_1 а.с. 106, підписаний без зауважень між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Вельмжко О.О. акт від 08.08.2023 року розрахунку вартості та прийому передачі виконаних робіт та розрахунків за договором про надання правничої допомоги на загальну суму 1200,00 грн., з яких: 200,00 грн. консультація з спірних правовідносин з приводу вказаного спору - 0,5 годин роботи; 1000,00 грн. підготовка, складання відзиву на апеляційну скаргу 2 години роботи а.с. 107).

Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕТЛАЙФ» залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 29 червня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «МЕТЛАЙФ» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1200,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 11.09.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Крилова О.В.Поляков О.З.