Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/1518/22
Номер провадження: 2/511/48/23
30 серпня 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Теренчук Ж. В.,
секретаря судового засідання Ніколас С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант», третя особа - ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи,
Короткий зміст позовної заяви.
29.07.2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант» (далі - ПАТ «СК»ГЛОБАЛ ГАРАНТ» ), в якій просить стягнути з відповідача на її користь страхове відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду у розмірі 36 000,00 грн., страхове відшкодування, як грошову компенсацію за спричинену шкоду втратою годувальника у розмірі 216 000,00 грн. та страхове відшкодування, як грошову компенсацію за понесені витрати на поховання загиблого у розмірі 8 000,00 грн.
В позові зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в м Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "DAF XF 95.430" р.н. НОМЕР_1 , допустив зіткнення із мопедом марки "BOSH", під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок даної ДТП, загинув пасажир мопеда ОСОБА_4 , який був її рідним сином.
В листопаді 2021 року до Малиновського районного суду м. Одеси скеровано кримінальне провадження та обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 на розгляд до Малиновського районного суду м.Одеси.
Оскільки позивачка є матір`ю загиблого, у зв`язку із його смертю їй спричинена значна та непоправна шкода, яка проявилася у моральній шкоді, у понесених витратах на поховання та у втраті годувальника.
Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія автомобіля марки "DAF XF 95.430" р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , за спричинену шкоду майну, здоров`ю та/або життю третіх осіб була застрахована у Відповідача - ПРАТ "СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202528613, який діяв на момент настання ДТП станом на ІНФОРМАЦІЯ_5.
Оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам застрахована, просить відновити її порушені права шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від Відповідача. Вважає, що страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ») у межах встановленого страхового ліміту відповідальності.
Так вважає, що відповідно п.27.3 ст.27 Закону України №1961-ГУ від 01.07.2004 року передбачено, що Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , є його мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_5 . Загиблий ОСОБА_4 на момент смерті одружений не був, дітей не мав.
Також позивач зазначила, що вона має право на відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України.
Так вона є особою, яка, за життя свого сина була на його утриманні та мала право на утримання, оскільки досягла пенсійного віку встановленого законом у 2013 році та відносилась до непрацездатних осіб, а тому підпадає під дію пункту 2 частини 1 статті 1200 ЦК України.
Пунктом 27.2. статті 27 Закону України №1961-ГУ від 01.07.2004 передбачено, що "Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку".
На день настання страхового випадку загальний розмір страхового відшкодування пов`язаного із втратою Позивачем годувальника становить: 6000,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати) х 36 = 216000,00 грн.
Далі , Пунктом 27.4. статті 27 Закону України №1961-ГУ від 01.07.2004 року передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.
Розмір страхового відшкодування, що підлягає до стягнення з Відповідача, в якості грошової компенсації за спричинену Позивачу шкоду, що проявилася у понесених витратах на поховання загиблого становить 15 540,00 грн., що підтверджується наданою нею накладною №55 від 15.08.2021 року.
Позивач просила її позов задовольнити.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 05.08.2022 року провадження у справі відкрито і справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання.(а.с.24)
Ухвалою суду від 01.11.2022 року задоволено клопотання представника позивача щодо її участі в судовому засіданні в режимі відеоконферензв`язку. (а.с.40)
Ухвалою суду від 23.01.2023 року залучено до участі у справі в якості третьої особи - ОСОБА_2 . (а.с.57)
Ухвалою суду від 18.04.2023 року закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду (а.с.85)
Позиції сторін в судовому засіданні.
Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Ієговська А.О. в судове засідання не з`явилися, на адресу суд надали заяву про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити.
Відповідач ПРАТ "СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ" про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином , судові повістки та виклики в судове засідання направлялися по місцю реєстрації підприємства згідно даних Єдиного реєстру м.Київ, бульвар Дружби народів 28 В. Також витягом з реєстру підтверджено, що відповідач з 28.01.2022 року знаходиться в стані припинення. (а.с.37)
Третя особа - ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи викликався за зареєстрованим місцем проживання на підставі ст.128 ЦПК України, між тим в судове засідання на виклики суду не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.
Суд вважає, за можливе розгляд справи провести за даною явкою на підставі наявних у справі доказів .
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судом, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом по справі встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_5 близько 13 год. 11. хв. в м Одеса відбулась дорожньо-транспортна пригода, в якій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом марки "DAF XF 95.430" р.н. НОМЕР_1 , допустив зіткнення із мопедом марки "BOSH", під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок даної ДТП, пасажир мопеда ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від отриманих тілесних ушкоджень помер.
Вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 28.09.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України по факту загибелі в ДТП ОСОБА_4 , що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_5 та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі без позбавлення права керування траснпортними засобами. Задоволено позов потерпілої ОСОБА_6 і стягнено з засудженого в рахунок відшкодування заподіяної їй моральної шкоди 150000 грн.(а.с.90)

Станом на дату настання ДТП, відповідальність водія автомобіля марки "DAF XF 95.430" р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована у ПРАТ "СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ" за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 202528613, який діяв на момент настання ДТП станом на ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується копією поліса (а.с.10)

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є матір`ю загиблого ОСОБА_4 що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_3 (а.с.12)

Позивачка ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком, інвалідом 3-ї групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_4 (а.с.15) та довідкою про розмір пенсії ОСОБА_1 , як складає 4460 грн. (а.с.16)

Факт перебування її на утриманні сина ОСОБА_1 підтверджувала :

-довідкою старости Кучурганського старостинського округу №65 від 04.02.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_1 проживала разом з сином ОСОБА_4 на день його смерті за адресою АДРЕСА_1 ;

- довідкою форми ОК-5 про доходи загиблого ОСОБА_4 за 2022 рік;

Із даних документів встановлено, що дохід ОСОБА_4 був більшим ніж у його непрацездатної матері.

Крім цього, в підтвердження факту перебування позивачки на утриманні сина надали письмові пояснення свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , що підтверджується актом про засвідчення факту перебування ОСОБА_1 (мати загиблого) на утриманні свого сина - ОСОБА_4 .

Висновки суду та застосовані норми права.

Відповідно до ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абз.1 п.4 постанови №4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз`яснив, що, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язку та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Так вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 28.09.2022 року визнано винуватим ОСОБА_2 у скоєнні кримінального правопорушення за ч.2 ст.286 КК України по факту загибелі в ДТП ОСОБА_4 , що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_5.

Цим же вироком підтверджено обставини смерті ОСОБА_4 в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , відтак вина ОСОБА_2 у скоєному ДТП підтверджена.

Крім цього суд враховує, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завданої здоров`ю особи" (постанови Верховного Суду у справах: №751/8121/17 від 14 січня 2019 року; №500/2095/15-ц від 10 січня 2019 року; №757/59802/16-ц від 05 грудня 2018 року; №126/1439/17 від 01 лютого 2018 року).

Таким чином матеріалами справи підтверджено, що Позивач має всі підстави для відновлення свого порушеного права і одержання грошової компенсації за спричинену їй шкоду.

В свою чергу позивач вирішила відновити своє порушене право шляхом одержання грошової компенсації за спричинену шкоду у вигляді страхового відшкодування саме від відповідача ПРАТ "СК "ГЛОБАЛ ГАРАНТ", оскільки відповідальність водія за спричинену шкоду третім особам є застрахована.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу була застрахована у встановленому законом порядку у Відповідача, то обов`язок відшкодувати завдану шкоду Позивачу, у межах встановленого страхового ліміту відповідальності покладається на Відповідача, як на страховика.

Так відповідно до ст. 3 Законі України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ») - метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Згідно із ст. 6 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» - страховим випадком є дорожньо- транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» - у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом України «Про ОСЦПВВНТЗ». Після такої виплати, за умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно із п. 23.1. ст. 23 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» - шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого».

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані й у справі докази, давши оцінку обгрунтованості заявлених позовних вимог, прийшов до висновку про задоволення позову з огляду на таке

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди .

Відповідно п.27.3 ст.27 Закону України №1961-ГУ від 01.07.2004 року передбачено, що Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Особами, які мають право на отримання страхового відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , є мати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також позивач зазначила батька загиблого - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Загиблий ОСОБА_4 на момент смерті одружений не був, дітей не мав, що підтверджено даними відділу ДРАЦС у м.Одеса. (а.с.28)

На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня по 30 листопада - 6000 гривні. З урахуванням викладеного загальний розмір страхового відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, становить 72000,00 грн. (6000*12 = 72000), що виплачується рівними частинами між усіма членами сім`ї загиблого.

Отже, частка, яка припадає на кожну особу, в тому числі і на позивача складає 36 000,00 грн. (72000/2=36000,00) і в цій частин щодо стягнення коштів на користь позивача позов підлягає задоволенню.

Щодо відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року страхове відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді, а також особам, яким завдано шкоди смертю годувальника, та витрати на поховання, якщо смерть потерпілого настала в результаті страхового випадку, здійснюються в порядку, передбаченому параграфом 2 глави 82 ЦК та розділом III Закону № 1961-ГУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно ч.1 ст.1200 Цивільного кодексу України (далі- ЦК України) у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується: 1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років); 2) чоловікові, дружині, батькам (усиновлювачам), які досягли пенсійного віку, встановленого законом, - довічно; 3) інвалідам - на строк їх інвалідності; 4) одному з батьків (усиновлювачів) або другому з подружжя чи іншому членові сім`ї незалежно від віку і працездатності, якщо вони не працюють і здійснюють догляд за: дітьми, братами, сестрами, внуками померлого, - до досягнення ними чотирнадцяти років; 5) іншим непрацездатним особам, які були на утриманні потерпілого, - протягом п`яти років після його смерті.

Отже, до осіб, що мають право на відшкодування шкоди, завданою смертю годувальника, слід віднести: непрацездатних осіб, які були на утриманні; непрацездатних осіб, які мали на день смерті потерпілого право на одержання від нього утримання.

Суд вважає, що позивач довела в суді наданими у справі доказами, що за життя свого сина - ОСОБА_4 була на його утриманні та мала право на утримання, оскільки досягла пенсійного віку встановленого законом у 2013 році та відносилась до непрацездатних осіб, а тому підпадає під дію пункту 2 частини 1 статті 1200 ЦКУ.

Таким чином, Позивач є особою, яка має право на відшкодування шкоди у зв`язку із загибеллю сина, оскільки на день його смерті була на його утриманні та мала право на одержання від нього утримання.

Пунктом 27.2. статті 27 Закону України №1961-ГУ від 01.07.2004: "Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку".

На день настання страхового випадку, статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено у 2021 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня по 30 листопада - 6000 гривні.

Отже, загальний розмір страхового відшкодування пов`язаного із втратою Позивачем годувальника становить: 6000,00 грн. (розмір мінімальної заробітної плати) х 36 = 216000,00 грн і дані кошти належить стягнути з відповідача на користь позивача

Щодо відшкодування витрат на поховання.

Пунктом 27.4. статті 27 Закону України №1961-ГУ від 01.07.2004 року передбачено, що страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Суд вважає доведеним, що розмір страхового відшкодування, що підлягає до стягнення з Відповідача, в якості грошової компенсації за спричинену ОСОБА_1 у шкоду, що проявилася у понесених витратах на поховання загиблого становить 15 540,00 грн., що підтверджується накладною №55 від 15.08.2021 року

Оскільки загальна сума страхового ліміту становить 260 000,00 грн., то виплата страхового відшкодування понесених витрат на поховання становить 8 000,00 грн.,що не перевищує суму загального страхового ліміту.

Таким чином позов ОСОБА_1 належить задовольнити в повному обсязі.

Оскільки позов судом задоволено, позивач при звернення до суду з позовом про відшкодування щкоди, заподіяної в результаті ДТП звільнено від сплати судового збору, відповідно з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір, розмір якого виходячи з суми задоволених позовних вимог складає (1%) 2600 грн.

На підставі ст. 4, 258-259, 265,281-283, 289 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, - задовольнити .

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант», розташованого за адресою 01103 м.Київ. бульвар Дружби народів, 28 В, , на користь ОСОБА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , НОМЕР_5 страхове відшкодування в якості грошової компенсації за заподіяну моральну шкоду в розмірір 36 000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант», розташованого за адресою 01103 м.Київ. бульвар Дружби народів, 28 В, , на користь ОСОБА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , НОМЕР_5 страхове відшкодування в якості грошової компенсації за спричинену шкоду втратою годувальника в розмірі 216 000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант», розташованого за адресою 01103 м.Київ. бульвар Дружби народів, 28В, , на користь ОСОБА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , НОМЕР_5 страхове відшкодування в якості грошової компенсації за понесені витрати на поховання загиблого в розмірі 8 000 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Глобал Гарант», розташованого за адресою 01103 м.Київ. бульвар Дружби народів, 28В, , на користь держави судовий збір в розмірі 2600 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Ж. В. Теренчук