КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/6707/22 Головуючий у 1 інстанції: Шереметьєва Л.А.
Провадження № 22-ц/824/8884/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди. Зазначав, що 08 січня 2022 року інспектором Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Назаровим В.Ю. щодо нього був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258317 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З метою захисту своїх прав у суді він скористався послугами адвокатського бюро «ЮК «Шаповалов та партнери». Відповідно до договору № 21-01/22 про надання правової допомоги від 21 січня 2022 року вартість послуг склала 20 000, 00 грн. Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що прийнявши дану постанову, суд зробив висновок про протиправність дій працівників Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції. Зокрема вказав, що дії поліцейського при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258317 за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо нього не відповідали вимогам чинного законодавства. Оскільки судом закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, то дії працівників Управління патрульної поліції в Тернопільській області є підставою для відшкодування моральної шкоди. Тривалий розгляд справи та переживання з приводу можливості притягнення його до відповідальності за діяння, яке він не скоював, завдали йому сильних душевних страждань.Весь процес тривав у період дії в Україні воєнного стану, що неабияк вплинуло на його психоемоційний стан. З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просив стягнути з Державного бюджету України на його користь 10 000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди та 20 000,00 грн. майнової шкоди.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року в позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. задовольнити. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, неврахування судом правових позицій Верховним Судом в аналогічних справах. Дії працівника патрульної поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є підставою для відшкодування позивачеві моральної шкоди, оскільки закриття судом справи про адміністративне правопорушення через відсутність його складу свідчить про те, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності незаконно, відшкодування якої здійснюється незалежно від вини. Суд безпідставно відмовив у відшкодуванні завданої моральної шкоди та понесених ним витрат на правничу допомогу в рамках справи про притягнення його до адміністраивиної віддповідальності у розмірі 20 000,00 грн., оскільки такі витарти є збитками в розумінні ст 22 ЦК України і підлягали відшкодуванню за рахунок держави.

Представник Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 08 січня 2022 року інспектором Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Назаровим В.Ю. був складений протокол про адміністративне правопорушення ААБ № 258317, в якому зазначено, що 08 січня 2022 року о 15 год. 05 хв. на а.д. М-09 34 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки КІА CARNIVALд.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Аlcotest7510 OIML», прилад №АRLМ-0313, повірка чинна до 12.04.2022 року, на табло якого висвітлило показання 0,40 проміле, водій з результатом згідний, від проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому медзакладі в категоричній формі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2022 року провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (а.с. 18-19).

Для захисту своїх прав у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 уклав з Адвокатським бюро «Юридична компанія «Шаповалов та партнери» договір №21-01/22 від 21 січня 2022 року. Згідно з п. 1, 2 додатку № 1 до договору вартість юридичного супроводу у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП склала 20 000,00 грн. Відповідно до платіжних доручень №2PL668457 від 03 лютого 2022 року, №60769760 від 03 лютого 2022 року, №2PL156408 від 21 лютого 2022 року, №334457025 від 20 травня 2022 року на виконання умов даного договору позивачем загалом було сплачено 20 000,00 грн. (а.с. 8-17).

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положенням ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист у суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, зокрема, шляхом відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.п. 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно зі статтею 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Свої вимоги про відшкодування шкоди ОСОБА_1 обгрунтовував закриттям провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258317 від 08 січня 2022 року на підставі постанови Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2022 року за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Проте , сам факт закриття Зборівським районним судом Тернопільської області справи про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 1 ст.130 КУпАП не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності інспектора Управління патрульної поліції, не тягне наслідків цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що діями поліцейського, як посадової особи, позивачу заподіяна моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню.

Складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 258317 від 08 січня 2022 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не є рішенням суб`єкта владних повноважень про притягнення до адіміністративної відповідальності, а є процедурною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП має бути предметом оцінки суду при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення встановлює лише виявлені упововаженим суб'єктом порушення, однак не породжує будь-яких правових наслідків для особи, не встановлює її прав і обов`язків.Також слід також враховувати, що складання протоколу про адіміністративне праворушення є обов'язком уповноваженої особи або органу, на який покладено функцію контролю дотримання правил дорожнього руху.

Як вбачається зі змісту постанови Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2022 року, копія якої була надана представником ОСОБА_1 , позивач був зупинений патрульними поліції 08 січня 2022 року о 15 год. 05 хв. на а. д. М-09 34 км у зв`язку з перетином ним суцільної лінії розмітки. На місці зупинки ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан спяніння за допомогою газоаналізатора Аlcotest 7510 OIML, який показав позитивний результат - 0,40 проміле. З урахуванням викладеного, поліцейським Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції і було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Звертаючись до суду з позовом про відшкодування шкоди, ОСОБА_1 не спростовано наведених обставин. ОСОБА_1 не надано суду першої інстанції належних та допустимих доказів очевидних неправомірних або невиправдних дій поліцейського Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до змісту постанови Зборівського районного суду Тернопільської області від 28 квітня 2022 року, підставою для закриття провадження у справі про притягненняОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, судом визначив лише те, що у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено підстав для проходження огляду на стан сп`яніння, хоча протокол був складений за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а не за відмову від проходження огляду за наявності ознак алкогольного сп`яніння, а також те, що з відеозапису з нагрудних камер поліцейських не вбачається, що позивач знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Звернення позивача до фахівця в галузі права у зв`язку з розглядом справи про адміністративну відповідальність не свідчить є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодувдання витрат на правничу допомогу, понесених в рамках справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки позивач не довів, що такі витрати були повязані саме з неправомірнимита і необгрунтованими діями поліцейського Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції івитрати не є реальним збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, які б могли бути покалдені на державу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи. Також, судом першої інстанції при ухваленні рішення було враховано практику Верховного Суду у аналогічних справах.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Шаповалова Андрія Миколайовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 10 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Крижанівська Г.В.