КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/22001/20

Апеляційне провадження № 22-ц/824/10769/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Котляр К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Сирбул О.Ф., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральних збитків, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому посилався на протиправність дій та бездіяльність з боку АТ «Укрпошта» в особі працівників Київського відділення поштового зв`язку № 175 щодо порядку доставки рекомендованих листів, користувачеві послуг ОСОБА_1 .

У зв`язку з систематичним порушенням встановленого порядку вручення рекомендованих поштових відправлень протягом 2020 року службовими особами Київського відділення поштового зв`язку № 175 позивач неодноразово звертався з письмовими зверненнями до керівника АТ «Укрпошта», однак, відповіді були формальними.

17 лютого 2020 року позивач письмово звернувся до керівника АТ «Укрпошта» Смілянського І.Ю. з приводу перевірки обставин невручення рекомендованого листа № 211 з Національного банку України, який перебував на поштовому відділенні № 175 без руху близько двох місяців і був віднайдений позивачем безпосередньо у відділенні, при тому, що користувач послуг неодноразово за цей час звертався до операторів і цікавився його надходженням.

У відповіді від 03 березня 2020 року № 1853-А-245-В вказано, що з метою покращення якості надання послуг у колективі поштового відділення № 175 проведено збори та надано роз`яснення щодо дотримання термінів обробки вхідної пошти, при цьому були попереджені про недопущення подібних порушень у подальшому. Проте вжиті заходи виявилися неефективними, порушення продовжувались.

Зокрема, протягом березня-квітня 2020 року позивачеві не були вручені під розпис рекомендовані листи з рекомендованим повідомленням з державної виконавчої служби, судових органів, у тому числі судових повісток, при цьому оператори поштового відділення самостійно вчинили підпис за користувача на корінці поштового відправлення, чим порушили норми Закону України «Про поштовий зв`язок».

Відповідач у листі-відповіді від 27 квітня 2020 року № 1853-А визнав допущені порушення, зокрема, щодо вручення поштового відправлення з позначкою «Судова повістка».

У червні 2020 року позивач звернувся із листом до керівника Національного регулятора з приводу з`ясування причин невручення рекомендованих листів із спеціальною позначкою «Судова повістка» за № 363 та № 046, які були вкладені в абонентську поштову скриньку користувача.

У відповіді від 21 липня 2020 року № 1853-А-478-В/480-В зазначалося, що вказані рекомендовані листи доставлені користувачеві не під розпис, а простим порядком, у зв`язку з чим Адміністрація Київської дирекції Укрпошти приносить свої щирі вибачення за незручності, які виникли під час обслуговування працівниками Укрпошти. Зазначалося також, що з працівниками причетними до оброблення та вручення поштової кореспонденції проведена роз`яснювальна бесіда, співробітники попереджені про відповідальність згідно чинного законодавства за неналежне виконання службових обов`язків.

У липні 2020 року позивач звернувся з письмовим зверненням до керівника АТ «Укрпошта», у якому просив перевірити обставини невручення рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» за № 867 та № 905.

У відповіді від 12 серпня 2020 року № 1853-А-63-В вказувалося, що викладені у зверненні зауваження щодо обслуговування у відділенні поштового зв`язку 02175, м. Київ, вул. Харківське шосе, 53, АТ «Укрпошта» передані до відповідного підрозділу спеціального оператора поштового зв`язку з метою реагування та вирішення питання.

У жовтні 2020 року позивач у черговий раз звернувся з листом до керівника АТ «Укрпошта» з вимогою перевірити та дати принципову оцінку бездіяльності службових осіб поштового відділення зв`язку № 175 щодо вручення рекомендованих листів користувачеві, оскільки надавач послуг фактично відмовився доставляти рекомендовану кореспонденцію адресатові.

Зокрема, 07 жовтня 2020 року при відвідуванні поштового відділення № 175, позивачем були відправлені поштові відправлення, які тривалий час перебували без вручення користувачеві та повідомлень про їх надходження.

Так, лист з Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого знаходився без руху з 29 серпня 2020 року, лист із вкладенням з судовими документами з Верховного Суду з 11 вересня 2020 року, лист з виконавчими документами з Печерського РВДВС м. Києва з 18 вересня 2020 року. Наразі відповіді на звернення позивач не отримав.

Оцінюючи глибину та ступінь моральних страждань позивач виходив з того, що він впродовж розумного строку перебував у правомірному, виправданому очікуванні на отримання інформації, яка містилася в рекомендованих листах, адже сама природа цих відправлень передбачає певний врегульований чинним законодавством порядок їх вручення користувачеві на його поштову адресу.

Тривале законне сподівання на отримання відповідей на листи, які фактично надійшли на відділення поштового зв`язку № 175, але знаходилися без руху попри запевнення службових осіб про начебто їх відсутність, викликала у позивача почуття тривоги та невизначеності, примушувало його витрачати час докладати зусилля на самостійні пошуки та відслідковування усього ланцюжка надходження рекомендованих відправлень.

Так, шляхом телефонних перемовин зі службовими особами різних рівнів установ та організацій, позивачем самостійно були віднайдені рекомендовані листи із вкладеннями офіційних документів з Верховного Суду, Національного банку України, Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого, державної виконавчої служби, які знаходилися на поштовому відділенні без руху та без повідомлення про їх надходження.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність АТ «Укрпошта», яка полягає у неналежному виконанні взятих зобов`язань у сфері надання послуг поштового зв`язку щодо встановленого порядку доставки та вручення користувачеві послуг поштового зв`язку ОСОБА_1 рекомендованих листів з рекомендованими повідомленнями, у незабезпеченні дієвого контролю за роботою підпорядкованих підрозділів поштового зв`язку, в ухиленні від всебічної та об`єктивної перевірки доводів письмових звернень ОСОБА_1 та наданні обґрунтованих відповідей, чим були порушені його конституційні права та охоронювані законом інтереси;

- зобов`язати АТ «Укрпошта» вжити заходів щодо своєчасного виконання зобов`язань з підстав передбачених ч. 2 ст. 19 Закону України «Про поштовий зв`язок», ст. 110 Правил надання поштових послуг щодо установленого порядку доставки та вручення рекомендованих листів з рекомендованими повідомленнями користувачеві послуг поштового зв`язку ОСОБА_1 ;

- стягнути з АТ «Укрпошта» на його користь 200 000,00 грн. завданої моральної шкоди (а.с. 1-5, 37-41).

У травні 2021 року в.о. директора АТ «Укрпошта» Трохимець А.М. подав відзив на позовну заяву, в якому просиву задоволенні позову відмовити. Вказував, що договір про надання послуг поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачено відповідними договорами. Сторонами договору про надання послуг поштового зв`язку є виконавець та замовник, що підтверджується квитанцією, касовими чеками та письмовим договором. Позивач не проводив оплату послуг поштового зв`язку між ним та АТ «Укрпошта», тому договірні відносини між сторонами не виникли. Звертав увагу на те, що поштові відправлення, на які посилається позивач у позові, були йому доставлені та одержані ним. У позовній заяві позивач не зазначив в чому полягає моральна шкода, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується (а.с. 46-51).

У відповіді на відзив позивач просив не брати до уваги відзив та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 100-103).

У липні 2021 року в.о. директора АТ «Укрпошта» Трохимець А.М. подав заперечення на відповідь на відзив, в яких просив у задоволенні позову відмовити (а.с. 106-110).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року позов ОСОБА_1 до АТ «Укрпошта» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральних збитків - залишено без задоволення (а.с. 208-216).

Не погодившись з рішенням районного суду, 30 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги (а.с. 219-223).

На обґрунтування скарги зазначив, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи. Вважає помилковим висновок суду, що між сторонами не виникло договірних правовідносин з огляду на наступне. Предметом позову у даній справі згідно з позовними вимогами є невручення поштових відправлень, котрі позивачем були відправлені адресатам у якості рекомендованих листів, сплачуючи їх відправку у відділеннях АТ «Укрпошта», про що свідчать касові чека, тобто позивач користувався поштовими послугами і зазначеними діями отримав статус користувача послуг поштового зв`язку. Вказував, що відповідач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували позовні вимоги, а отже у суду не було законних підстав робити висновок про відсутність між сторонами договірних правовідносин щодо надання послуг поштового зв`язку. Вважає, що сам факт правопорушення АТ «Укрпошта» має своїм наслідком спричинення моральної шкоди, яка закріплена у відповідних рішенням Європейського суду з прав людини.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Укрпошта» Гуцалова Т.О. просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення (а.с. 235-240).

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити. Представник АТ «Укрпошта» - Гуцалова Т.О. заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно абзацу другого пункту 2.1. Статуту АТ «Укрпошта» здійснює надання послуг поштового зв`язку, зокрема універсальних послуг поштового зв`язку на всій території України, з метою повного задоволення потреб користувачів у послугах поштового зв`язку та забезпечення ефективного розвитку єдиної національної мережі поштового зв`язку України.

Відповідно до умов пункту 2.3. Статуту АТ «Укрпошта», затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 14 грудня 2018 року № 611 (далі - Статут), АТ «Укрпошта» у своїй діяльності керується Конституцією України, законодавством України, у тому числі законодавством щодо запобігання корупції, актами Всесвітнього поштового союзу, Статутом, а також внутрішніми документами АТ «Укрпошта», прийнятими відповідно до Статуту.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 січня 2002 року № 10-р «Про національного оператора поштового зв`язку» АТ «Укрпошта» є національним оператором поштового зв`язку.

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 письмово звернувся до керівника АТ «Укрпошта» Смілянського І.Ю. з приводу перевірки обставин невручення рекомендованого листа № 211 з Національного банку України, який перебував на поштовому відділенні № 175 без руху близько двох місяців і був віднайдений позивачем безпосередньо у відділенні, при тому, що користувач послуг неодноразово за цей час звертався до операторів і цікавився його надходженням (а.с. 9-10).

У відповіді АТ «Укрпошта» від 03 березня 2020 року № 1853-А-245-В вказано, що з метою покращення якості надання послуг у колективі поштового відділення № 175 проведено збори та надано роз`яснення щодо дотримання термінів обробки вхідної пошти, при цьому були попереджені про недопущення подібних порушень у подальшому. Керівництву відділення зв`язку Київ-175 вказано на посилення контролю роботою підлеглих (а.с. 11).

14 квітня 2020 року ОСОБА_1 письмово звернувся до керівника АТ «Укрпошта» Смілянського І.Ю. з заявою, в якій вказав на те, що протягом березня-квітня 2020 року йому не були вручені під розпис рекомендовані листи з рекомендованим повідомленням з державної виконавчої служби, судових органів, у тому числі судових повісток, при цьому оператори поштового відділення самостійно вчинили підпис за користувача на корінці поштового відправлення (а.с. 12).

У листі-відповіді від 27 квітня 2020 року № 1853-А АТ «Укрпошта» визнало допущені порушення, зокрема, щодо вручення поштового відправлення з позначкою «Судова повістка», вказано начальнику МВПЗ на посилення контролю роботою підлеглих працівників та попередження про відповідальність при допущенні подібних звернень у майбутньому (а.с. 13).

22 червня 2020 року позивач звернувся із заявою до керівника АТ «Укрпошта» Смілянського І.Ю. з приводу з`ясування причин невручення рекомендованих листів із спеціальною позначкою «Судова повістка» за № 363 та № 046, які були вкладені в абонентську поштову скриньку користувача (а.с. 19).

16 липня 2020 року ОСОБА_1 письмово звернувся до керівника АТ «Укрпошта» Смілянського І.Ю. з заявою, в якій просив перевірити факт невручення під підпис рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» за № 867 та № 905, які були залишені у поштовій скринці (а.с. 14).

У відповіді від 21 липня 2020 року № 1853-А-478-В/480-В зазначалося, що вказані рекомендовані листи доставлені користувачеві не під розпис, а простим порядком, у зв`язку з чим Адміністрація Київської дирекції Укрпошти приносить свої щирі вибачення за незручності, які виникли під час обслуговування працівниками Укрпошти. Зазначалося також, що з працівниками причетними до оброблення та вручення поштової кореспонденції проведена роз`яснювальна бесіда, співробітники попереджені про відповідальність згідно чинного законодавства за неналежне виконання службових обов`язків (а.с. 21-22).

У відповіді АТ «Укрпошта» від 12 серпня 2020 року № 1853-А-63-В вказувалося, що викладені у зверненні зауваження щодо обслуговування у відділенні поштового зв`язку 02175, м. Київ, вул. Харківське шосе, 53, АТ «Укрпошта» передані до відповідного підрозділу спеціального оператора поштового зв`язку з метою реагування та вирішення питання (а.с. 18-19).

15 жовтня 2020 року позивач звернувся з листом до керівника АТ «Укрпошта» з вимогою перевірити та дати оцінку бездіяльності службових осіб поштового відділення зв`язку № 175 щодо вручення рекомендованих листів, оскільки надавач послуг фактично відмовився доставляти рекомендовану кореспонденцію адресатові (а.с. 23).

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 ст. 639 ЦК України).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати слугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Закон України від 04 жовтня 2001 року № 2759-III «Про поштовий зв`язок» (втратив чинність 25 травня 2023 року) згідно його преамбули визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг.

Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості.

Користувачі послуг поштового зв`язку (користувачі) - фізичні та юридичні особи, які користуються послугами поштового зв`язку.

Згідно зі ст. 19 Закону України «Про поштовий зв`язок» (у редакції, чинній час виникнення спірних правовідносин) користувачі мають рівні права на користування послугами поштового зв`язку на всій території України. Користувачі мають право на одержання поштових відправлень на свою домашню, службову адресу, до запитання чи з використанням абонементних скриньок. Поштові відправлення належать відправникам до моменту вручення адресатам, якщо вони не вилучені відповідно до закону.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» (у редакції, чинній час виникнення спірних правовідносин) у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.

Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Згідно із пунктом 80 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 5 березня 2009 року підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом.

Разом з тим, позивачем не надано доказів оплати вартості послуг поштового зв`язку в АТ «Укрпошта» за пересилання рекомендованих поштових відправлень, зокрема 211 (відправник Національний банк України), 867 (відправник Шостий апеляційний адміністративний суд), 905 (відправник Окружний адміністративний суд м. Києва), 595, 363 (відправник Шостий апеляційний адміністративний суд), 046 (відправник Окружний адміністративний суд м. Києва) на порушення порядку вручення яких скаржився позивач у позовній заяві та уточненнях до позову, у зв`язку з чим заявив вимогу зобов`язати АТ «Укрпошта» вжити заходів щодо своєчасного виконання зобов`язань (а.с. 1-5,10, 16-17, 20, 23, 36-41).

До апеляційної скарги апелянтом ОСОБА_1 додані фотокопії квитанцій про поштові відправлення, оригінали яких оглянуті апеляційним судом в судовому засіданні про що свідчить протокол та звукозапис судового засідання (а.с. 147, 246-247).

Поряд з цим, позивач в позовній заяві та уточненнях до позовної заяви не заявляв вимог щодо порушення його прав як споживача щодо невручення тих рекомендованих поштових відправлень за квитанціями, які додані апелянтом до апеляційної скарги (а.с. 1-5, 37-41, 147).

Відповідно до положень частини 6 ст. 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. З цих підстав, колегія суддів відхилила відповідні доводи і посилання апелянта на порушення його прав неврученням тих поштових відправлень, які перебувають поза межами позовних вимог, розглянутих районним судом.

Посилання апелянта на постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року, якою було скасовано ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 28 жовтня 2021 року (про передачу справи на розгляд іншого суду із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду), цих висновків та встановлених обставин справи не спростовують, не можуть бути визнані підставою для задоволення апеляційної скарги. тому колегія суддів їх відхилила (а.с. 175-177).

Отже, правильним є висновок суду, що між позивачем та АТ «Укрпошта» не виникли договірні правовідносини щодо надання послуг поштового зв`язку щодо зазначених позивачем поштових відправлень, відправником яких був не позивач, а інші особи.

Враховуючи вказане, відсутні підстави для задоволення позову у частині зобов`язання АТ «Укрпошта» вжити заходів щодо своєчасного виконання зобов`язань з підстав передбачених ч. 2 ст. 19 Закону України «Про поштовий зв`язок», ст. 110 Правил надання поштових послуг щодо установленого порядку доставки та вручення рекомендованих листів з рекомендованими повідомленнями користувачеві послуг поштового зв`язку ОСОБА_1 .

Крім того, як було зазначено відповідачем та не спростовано позивачем, на скарги щодо неналежного виконання працівниками відділення поштового зв`язку АТ «Укрпошта» були надані відповіді та взято зауваження позивача до уваги.

Таким чином, апеляційний суд погодився із висновком районного суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи вказане, оскільки судом не встановлено порушення прав позивача, відсутні підстави для стягнення на його користь моральної шкоди.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому, колегія суддів їх відхилила.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 31 березня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 08 вересня 2023 року.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова