Справа № 493/611/23
Провадження № 2/493/272/23
07 вересня 2023 року м. Балта Одеської області
Балтський районний суд Одеської області в складі:
головуючого-судді Тітової Т.П.
за участю секретаря Лисої Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
03.05.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Танірвердієв Асим Довлат-огли звернувся до Балтського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
Ухвалою від 10.05.2023 року провадження по даній цивільній справі відкрито, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 29.06.2023 року закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
На обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача зазначив, що 23.07.2021 року ОСОБА_1 позичила відповідачу грошові кошти в сумі 2000 доларів США, про що останній власноруч написав розписку та зобов`язався повернути борг до 31.12.2022 року.
Свої зобов`язання за борговою розпискою позивач виконала належним чином, а саме надала зазначені у розписці грошові кошти відповідачеві, але ОСОБА_2 в строки, визначені в розписці грошові кошти не повернув.
03.03.2023 року позивач надіслала відповідачу письмову вимогу, однак відповідач кошти так і не повернув, тому позивач змушена звернутись до суду з даним позовом про стягнення коштів. А саме: за договором позики від 23.07.2021 року станом на 02.05.2023 року - основну суму позики в розмірі 2000 доларів США та 3 % річних у розмірі 20 доларів США, а всього: 2020 доларів США.
Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності та за відсутності позивача, позов підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судові засідання, які були призначені на 31.05.2023 року та 20.06.2023 року не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Конверти з судовими повістками про його виклик до суду на 31.05.2023 року та 20.06.2023 року, повернулися на адресу суду з довідками Укрпошти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» та «неправильно зазначена (відсутня) адреса».
В судові засідання, які були призначені на 29.06.2023 року та на 07.07.2023 року відповідач не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом оголошення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області.
Справа не призначалась до слухання тривалий час, в зв`язку з тим, що суддя з 10 липня 2023 року до 04 вересня 2023 року знаходилась у відпустці, згідно наказу Балтського районного суду Одеської області № 2-в/с від 19.06.2023 року.
В судове засідання, яке було призначено на 07.09.2023 року відповідач не з`явився, не повідомивши суд про причини своєї неявки. Конверт з судовою повісткою про його виклик до суду на 07.09.2023 року, повернувся на адресу суду 01.08.2023 року з довідкою Укрпошти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідач повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи призначеної на 07.09.2023 року шляхом оголошення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Ч. 2 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання грошей.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. ст. 12, 81 ч. 1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 23.07.2021 року отримав кошти від ОСОБА_1 в сумі 2000 доларів США, що підтверджується копією розписки від 23.07.2021 року.
Зі змісту вказаної розписки вбачається, що ОСОБА_2 саме позичив у ОСОБА_1 кошти та зобов`язався повернути до 31.12.2022 року, отже розписка містить умови отримання позичальником боргу із зобов`язанням повернути до визначеної дати, тому судом встановлено, що між сторонами було укладено договір позики.
Однак ОСОБА_2 свої зобов`язання не виконав, грошові кошти ОСОБА_1 у визначений в розписці термін не повернув, тому вона має право вимагати від відповідача боргового зобов`язання.
Таким чином, суд, встановивши характер правовідносин між сторонами, вважає встановленим той факт, що позичальник не виконав належним чином взяті на себе за договором позики від 23.07.2021 року зобов`язання, тому на вимогу позикодавця повинен сплатити за договором позики борг у розмірі 2000 доларів США.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що строк виконання зобов`язання за договором позики від 23.07.2021 року настав 31.12.2022 року, і воно не виконане у визначений строк, з 01.01.2023 року зобов`язання є простроченим, тому з цього часу у позивача виникло право на отримання боргу з урахуванням трьох процентів річних, оскільки позика надавалась у валюті, вона має бути повернута в тій самій валюті.
Сума 3 % річних складатиме 20 доларів США., де сума заборгованості становить 2000 доларів США, дата початку нарахування - 01.01.2023 року, дата закінчення нарахування - 02.05.2023 року, тобто 122 дні, відсоткова ставка - 3% річних (2000 доларів США х 3 : 100 : 365 х 122 = 20 доларів США).
Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн., який вона просить стягнути з відповідача на свою користь.
За правилами ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст. ст. 81, 89, 137, 141, 263, 265, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складання. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

СУДДЯ