Справа № 274/970/18 Провадження № 2/0274/148/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
У Х В А Л А

08.09.23 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглядаючи у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
до1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 , 3) ОСОБА_4 ,
простягнення авансового платежу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 солідарно на його користь суму авансу у розмірі 683 486,19 грн.

Ухвалою від 21.03.2018 р. за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження у справі.

Представник ОСОБА_1 подав заяву від 08.08.2023 р., у якій зазначає, що відмовляється від позовних вимог, заявлених до ОСОБА_4 , та просить прийняти відмову від цих позовних вимог.

Судом було роз`яснено наслідки подання та розгляду цієї заяви, після чого представник ОСОБА_1 заву підтримав.

Представник ОСОБА_6 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , а також ОСОБА_3 проти задоволення заяви заперечили.

Суд не наводить обґрунтувань цих заперечень, так як реалізація права ОСОБА_1 на відмову від позову не залежить від позиції інших учасників справи, а Суд не наділений повноваженнями не приймати таку відмову, окрім випадку, передбаченому частиною п`ятою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, що випливає зі змісту статей положень 13, 49, 206 та 255 Цивільного процесуального кодексу України, які будуть наведені нижче.

Розглядаючи заяву представника ОСОБА_1 від 08.08.2023 р., Суд виходить з такого.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх постановах, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є виключним правом позивача.

Пунктом 1 частини другої статті 49 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин першої та третьої статті 206 Цивільного процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Частиною третьою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

З цих норм Цивільного процесуального кодексу України випливає, що позивач має право відмовитись від позову до будь-кого з відповідачів на будь-якій стадії судового процесу, і що він розпоряджається цим правом на власний розсуд, реалізація цього права не залежить від позиції інших учасників справи, а Суд не наділений повноваженнями не приймати таку відмову, окрім випадку, передбаченому частиною п`ятою статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє).

Враховуючи викладене, Суд приймає відмову представника ОСОБА_1 від позову в частині вимоги до ОСОБА_4 та закриває провадження у справі у цій частині.

Керуючись статтями 13, 49, 206, 255, 258 та 260 261 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В:

1. Прийняти відмову від позову представника ОСОБА_1 в частині вимоги до ОСОБА_4 .

2. Закрити провадження у справі в частині позовної вимоги до ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.В. Корбут

Повна ухвала складена 13.09.2023 р.