Справа № 175/1026/23
Провадження № 2/175/227/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

14 серпня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Бойко О.М.

при секретарі судового засідання Бабко-Малій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом Дочірнього підприємства «Житлово-комунальна контора» Товариства з додатковою відповідальністю «ТРЕСТ «ДНІПРОВОДБУД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, розірвання договору найму житлового приміщення та виселення з найманого приміщення,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року ДП «Житлово-комунальна контора» ТДВ «ТРЕСТ «ДНІПРОВОДБУД» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, розірвання договору найму житлового приміщення та виселення з найманого приміщення.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що 02 травня 2019 року між Дочірнім підприємством «Житлово-комунальна контора» ТДВ «ТРЕСТ Дніпроводбуд», в особі директора Буженік Т.К. та ОСОБА_1 , було укладено договір найму житлового приміщення, а саме кімнати АДРЕСА_1 з загальною площею 22, 2 кв.м., житлова 13,4 кв.м., що є предметом договору згідно п. 1.1 та п. 1.2 вищевказаного договору. Рішенням Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 25 січня 2018 року встановлено тариф з утримання гуртожитку АДРЕСА_2 та прибудинкової території у розмірі 6,23 грн./кв.м. загальної площі приміщень для мешканців першого поверху і 6,65 грн./кв.м. загальної площі приміщень для мешканців другого і вище поверхів. Проте відповідач систематично не оплачує надані йому житлово-комунальні послуги. Згідно довідки ДП «Житлово-комунальна контора» ТДВ «ТРЕСТ Дніпроводбуд» заборгованість за квартплату та надані житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_3 , наймачем якої є ОСОБА_1 , на лютий 2023 року складає 17461 грн. 37 коп. Також, позивач зазначає, що заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2022 року у справі № 175/1690/21, що набрало законної сили 09.03.2022 року, вже було стягнуто з відповідача, ОСОБА_1 , суму заборгованості по сплаті квартплати та надані житлово-комунальні послуги у розмірі 10948 грн. 35 коп. на користь позивача. Стягнута даним судовим рішенням сума заборгованості 10948 грн. 35 коп. була визначена станом на квітень 2021 року., та до цього часу не оплачена відповідачем. Таким чином враховуючи вже стягнуту судом з відповідача суму заборгованості у розмірі 10948 грн. 35 коп., станом на жовтень 2022 року сума заборгованості, яка підлягає стягненню у судовому порядку за цим позовом, фактично складає 17 461,37 грн. (28409 грн. 72 коп. 10948 грн. 35 коп. = 17461,37 грн.). 20 жовтня 2022 року позивачем було надано відповідачу письмове попередження про необхідність сплати до 28.10.2022 року заборгованості та попереджено останнього, що в разі несплати його буде знято з реєстрації та виселено з найманої кімнати. Відповідач ознайомився із зазначеним Попередженням, однак від підпису про ознайомлення відмовився. Дані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 10 березня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача ОСОБА_2 надала до суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. Разом з тим, додала довідки про наявність заборгованості за комунальні послуги за адресою проживання відповідача.

Відповідач про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України. У судове засідання свого представника не направив, про причини неявки не повідомив, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача.

Враховуючи, що відповідач виходячи з положень та п.4 ч. 8 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання жодного разу не з`явився, суд вирішує справу заочно на підставі наявних у ній даних і доказів.

Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст.223, ч. 2 ст.247, ч. 1 ст.280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за правилами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства, встановив наступне.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1.ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово - комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги (до яких відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 цього ж закону віднесено і послуги з водовідведення) у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово - комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у певному обсязі (Постанова ВСУ від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13).

Верховний Суд України у правовій позиції, яка висловлена в постанові від 20.04.2016 року по справі № 6-2951цс15 роз`яснив, що, хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Отже, відсутність договору у разі фактичного користування послугою не дає підстав не оплачувати її або оплачувати лише частково.

Судом встановлено, що 02 травня 2019 року між Дочірнім підприємством «Житлово-комунальна контора» ТДВ «ТРЕСТ Дніпроводбуд», в особі директора Буженік Т.К. та ОСОБА_1 , було укладено договір найму житлового приміщення, а саме кімнати АДРЕСА_1 з загальною площею 22,2 кв.м., житлова 13,4 кв.м., що є предметом договору згідно п. 1.1 та п. 1.2 вищевказаного договору.

Згідно із довідкою про склад сім`ї № 187, за адресою: АДРЕСА_3 зареєстрована одна особа: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так відповідно до довідки ДП «Житлово-комунальна контора» ТДВ «ТРЕСТ Дніпроводбуд» заборгованість за квартплату та надані житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_3 , наймачем якої є ОСОБА_1 , на лютий 2023 року складає 17461 грн. 37 коп.

Також, судом встановлено, що заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.02.2022 року у справі № 175/1690/21, що набрало законної сили 09.03.2022 року, вже було стягнуто з відповідача, ОСОБА_1 , суму заборгованості по сплаті квартплати та надані житлово-комунальні послуги у розмірі 10948 грн. 35 коп. на користь позивача. Стягнута даним судовим рішенням сума заборгованості 10948 грн. 35 коп. була визначена станом на квітень 2021 року., та до цього часу не оплачена відповідачем. Таким чином враховуючи вже стягнуту судом з відповідача суму заборгованості у розмірі 10948 грн. 35 коп., станом на жовтень 2022 року сума заборгованості, яка підлягає стягненню у судовому порядку за цим позовом, фактично складає 17 461,37 грн. (28409 грн. 72 коп. 10948 грн. 35 коп. = 17461,37 грн.).

У свою чергу, адміністрацією Дочірнього підприємства «Житлово - комунальна контора «Товариства з додатковою відповідальністю «Трест «Дніпроводбуд» 20 жовтня 2022 року відповідачу було надано письмове попередження про необхідність сплати до 28.10.2022 року заборгованості та попереджено останнього, що в разі несплати його буде знято з реєстрації та виселено з найманої кімнати. Відповідач ознайомився із зазначеним попередженням, однак від підпису про ознайомлення відмовився.

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Приймаючи до уваги вищезазначене, та враховуючи, що відповідач у встановлений законом строк не виконав перед позивачем своїх зобов`язань за надані житлово-комунальних послуги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 17461 грн. 37 коп.

Крім того, позивачем були заявлені позовні вимоги про розірвання договору найму житлового приміщення та виселення з найманого приміщення відповідача.

Так, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду з позовом про захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; та своїми правами щодо предмету спору розпоряджається на власній розсуд.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на свій розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

Норма ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За приписами статті 61 Житлового кодексу України житлово-експлуатаційна організація, а при її відсутності - підприємство, установа, організація як наймодавець можуть бути стороною в спорах, що виникають з договорів найму жилого приміщення. Вони вправі, зокрема, пред`являти позови про визнання наймача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розірвання договору найму жилого приміщення і виселення в зв`язку з систематичним порушенням правил співжиття, псуванням і руйнуванням жилих приміщень. Однак у справах із питань, віднесених до компетенції органів місцевого самоврядування чи місцевої державної адміністрації, або з питань управління житловим фондом, віднесених його власником або уповноваженим ним органом до свого відання згідно зі ст. 18 ЖК (наприклад, про визнання ордера недійсним, надання, бронювання або обмін жилого приміщення, визнання права на жиле приміщення крім випадків, коли в ньому проживають інші члени сім`ї наймача), належною стороною повинен бути відповідний орган чи власник житлового фонду.

Положеннями ст. 825 ЦК України визначено, що договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі: 1) невнесення наймачем плати за житло за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі понад два рази; 2) руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає.

Статтею 826 ЦК України передбачені правові наслідки розірвання договору найму житла, а саме: у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

Позивачем та відповідачем при укладенні договору № 1 найму житлового приміщення від 02.05.2019 р. було узгоджено наступне: відповідно до п. 3.10. договору: у разі невнесення Наймачем плати за користування Житловим приміщенням протягом 3 (трьох) місяців підряд Наймач підлягає виселенню без надання іншого приміщення; відповідно до п. 8.3. договору: договір може бути достроково розірвано у випадку невнесення Наймачем платежів за користування Предметом договору або за спожиті послуги протягом 3 (трьох) місяців підряд, шляхом подачі позову про виселення до суду; та у випадку невиконання сторонами умов договору.

Підстави для зняття особи із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), визначені п. 50. Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265, прийнятого з метою реалізації положень Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» від 5 листопада 2021 року № 1871-IX.

Так, п.п. 2 п. 50 зазначеного Порядку встановлено, що зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За таких обставин, враховуючи вищенаведені норми діючого законодавства України та положення договору, зважаючи на невиконання відповідачем умов договору найму житлового приміщення від 02 травня 2019 року та невнесення ОСОБА_1 плати за Житлове приміщення (квартплати та комунальних послуг) більше шести місяців підряд, вищезазначений договір підлягає достроковому розірванню з виселенням відповідача з найманого приміщення без надання іншого приміщення.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору, в розмірі 8052 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 16, 319, 321, 391, 526, 530, 625, 825, 826 ЦК України, п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», правових позицій ВСУ від 30.10.2013 року по справі № 6-59цс13, від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15, ст. 61 Житлового кодексу України, п. 50. Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 7 лютого 2022 року № 265, ст. ст.4,10,12,13,19,76,76-81,89,141, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.259, 263-265 ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Дочірнього підприємства «Житлово-комунальна контора» Товариства з додатковою відповідальністю «ТРЕСТ «ДНІПРОВОДБУД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, розірвання договору найму житлового приміщення та виселення з найманого приміщення - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму заборгованості по сплаті квартплати та надані житлово-комунальні послуги у розмірі 17461 грн. 37 коп. на користь Дочірнього підприємства «Житлово-комунальна контора» Товариства з додатковою відповідальністю «ТРЕСТ«ДНІПРОВОДБУД» ().

Достроково розірвати Договір № 1 найму житлового приміщення від 02.05.2019 року, укладений між Дочірнім підприємством «Житлово-комунальна контора» Товариства з додатковою відповідальністю «ТРЕСТ«ДНІПРОВОДБУД» () та ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Виселити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з найманого житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , без надання йому іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (адреса реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Дочірнього підприємства «Житлово-комунальна контора» Товариства з додатковою відповідальністю «ТРЕСТ«ДНІПРОВОДБУД» () витрати по сплаті судового збору в розмірі 8052 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Бойко