ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

30 серпня 2023 року

м. Харків

справа № 638/6299/22

провадження № 22-ц/818/1384/23

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів колегії Мальованого Ю.М., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря Носової К.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Харківська міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 травня 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 , від імені та в інтересах, якої, на підставі ордеру та договору, діє представник - адвокат Гофельд Г.С., звернулася до суду з позовом до Харківської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . На день його смерті залишилось спадкове майно. Дружина спадкодавця, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , єдиним спадкоємцем останньої був ОСОБА_3 , оскільки постійно проживав та був зареєстрований разом з ОСОБА_4 на день відкриття спадщини та від спадщини не відмовлявся. Інших спадкоємців, які б могли закликатися до спадкування за законом, передбачених ст 1261 ЦК України немає. Згідно зі ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (п.2. ст. 1220 ЦКУ - часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою) згідно п. 3 постанови КМУ №164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" від 28.02.2022 (з урахуванням змін та доповнень) - перебіг строку прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більш ніж на чотири місяці, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцем після закінчення строку для прийняття спадщини. 30.08.2022 сплив строк для прийняття спадщини. Враховуючи стан здоров`я, вік та страх перед збройною агресією, позивачкою з початком бойових дій було прийнято рішення виїхати з міста Харків, на її думку до більш безпечних місць. Після введення воєнного стану, з 24.02.2022 ОСОБА_1 фактично знаходилась в евакуації з міста Харкова на західній частині країни, а 24.03.2022 перетнула кордон України з ОСОБА_5 , 07.04.2022 в`їхала до країни Ізраїль, отримавши тимчасовий захист від війни. Об`єктивна неможливість самостійно звернутись до нотаріуса для оформлення необхідних документів спричинила прийняття рішення ОСОБА_1 про звернення за допомогою до свого представника, адвоката Гофельд. Г.С. 16.10.2022 ОСОБА_1 було надано довіреність ОСОБА_6 у м.Кармієль державі Ізраїль. 17.10.2022 був укладений договір про надання правничої допомоги №171022 між адвокатом Гофельд Г.С. та ОСОБА_1 . Близько тижня знадобилось для отримання міжнародного листа від ОСОБА_1 з примірником договору та довіреністю. 27.10.2022 ОСОБА_6 представник ОСОБА_1 за довіреністю посвідченою Леонідом Гітерман, нотаріусом міста Кармієль Ізраїль 16.10.2022 року, №708/2022 звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В., для оформлення спадщини після смерті батька ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 27.10.2022 представником ОСОБА_1 було отримано від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В. постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих.№ 24/02-31 від 27.10.2022р, яку остання обґрунтовує пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду із заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки причина не подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини вчасно являється, на думку позивача, поважною.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 травня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у своєму рішенні суд першої інстанції як на одну із підстав відмови у задоволенні позовних вимог вказує на те, що позивачем не надано доказів неможливості звернення до нотаріуса в період часу з дня смерті спадкодавця - 30.10.2021р. до дня коли почалася війна - 24.02.2022р. Вважає, що дана обставина не повинна доказуватися чи спростовуватися будь-якими доказами, оскільки відповідно до статті 1270 Цивільного кодексу України, строк для прийняття спадщини складає шість місяців з часу відкриття спадщини, а отже за таких обставин позивач не був обмежений у зверненні до нотаріуса саме у вищезазначений судом строк, оскільки з урахуванням ст. 1270 ЦК України, час для прийняття спадщини у позивача закінчувався зі спливом 6-ти місячного строку, тобто лише 30.04.2022р., а отже, доказуванню підлягають обставини, що мали місце саме після 30 квітня 2022 року, тобто по закінченню строку на прийняття спадщини. Вказує, що оцінці суду підлягають саме ті докази, які подаються стороною, в даному випадку позивачем, починаючи з 1 травня 2022 року і саме ці докази суд оцінює на предмет належності та допустимості і надає їм відповідну правову оцінку. Зазначає, що в період з 24.02.2022р. по 24.03.2022р., коли позивач перебувала на заході України, не працював жоден нотаріус, тому вона не могла звернутись в цей період до нотаріуса. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги що, з урахуванням надзвичайно складних обставин які сталися 24.02.2024 року та враховуючи те, що Позивачка вимушена була евакуюватися разом зі своїми дітьми, які в свою чергу були дуже налякані даними подіями, в інший регіон, то Позивачка в першу чергу була змушена хвилюватися за те, щоб знайти тимчасове місце проживання, та ще й у зв`язку з відсутністю коштів на життя, хвилюватися за матеріальне забезпечення себе і своїх дітей. Окрім того, психологічний стан, розгубленість і відчай як жити далі за таких умов та забезпечувати своїх наляканих дітей, змушувало Позивачку додатково віддавати пріоритет саме цим обставинам, а не пошукам працюючого нотаріуса в даному регіоні. 24 березня 2022 року Позивачка разом зі своїми дітьми перетнула кордон з Польщею після чого 7 квітня 2022 року в`їхала до країни Ізраїль, де в свою чергу знову ж спочатку зіткнулася з тими ж самими проблемами що і в місці тимчасової евакуації на західній Україні. Наголошує, що з 29.06.2022 діють нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану». Зазначає, що пропущений позивачкою строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, більш того, остання вважала, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений. Вважає, що строк для прийняття спадщини передбачений ст.1270 ЦК України закінчувався через шість місяців з моменту відкриття спадщини тобто, 30 квітня 2022 року, то на думку позивачки з урахуванням положень передбачених постановою КМУ № 164 від 28.02.2022 року (в редакції від 29.06.2022 року) строк для прийняття спадщини спливав 29 жовтня 2022 року. Зазначає, що наведені позивачкою причини, пропущення строку на подання заяви про прийняття спадщини були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачка не довела існування об`єктивних та неподоланних перешкод для прийняття нею спадщини у встановлені законом строки, а отже, не довела, що пропуск строку відбувся з поважних причин.

Проте, такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону виходячи з наступного.

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У частині 3 статті 1272 ЦК України зазначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Аналіз вищезазначеної норми закону свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З указаним висновком погодився Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18).

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Подібна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістомстатті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.

На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Харків) складено 03.11.2021 відповідний актовий запис № 21935 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 17).

Позивачка ОСОБА_1 є дочкою померлого, на підтвердження чого позивачем надано наступні докази: копія свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 , батьками якої зазначені ОСОБА_3 ,, ОСОБА_4 (а.с. 18); копія Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 2 від 04.11.2014 прізвище ОСОБА_7 після укладення шлюбу ОСОБА_8 (а.с. 22); копія свідоцтва про розірвання шлюбу, видане 14.12.1991 (а.с. 23); копія свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 29.04.1995, після укладення шлюбу прізвище ОСОБА_9 (а.с. 23).

27.10.2022 представник ОСОБА_10 адвокат Гофельд Г.С., звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька позивачки ОСОБА_3 (а.с. 26).

Постановою від 27.10.2022 приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Маслак Н.В. відмовила ОСОБА_1 у відкритті спадкової справи, у зв`язку із тим, що спадкоємець протягом строку на прийняття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, в судовому порядку не продовжено строк на прийняття спадщини та вважається такою, що не прийняла спадщину (а.с. 26-27).

Шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 сплив 30 березня 2022 року, а із відповідною заявою про прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 звернулася у жовтні 2022 року.

Обгрунтовуючи поважність причин пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилалась на те, що після введення воєнного стану, з 24.02.2022 вона фактично знаходилась в евакуації з міста Харкова на західній частині країни, вказувала, що у тій місцевості не працював жоден нотаріус, тому вона не могла звернутись до нотаріуса, а 24.03.2022 перетнула кордон України з Польщею. Крім того, вважала, що діє у відповідності до вимог чинного законодавства, керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», розуміючи для себе, що строк для прийняття спадщини продовжений.

Загальновідомим є факт, що Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строком на 30 діб, введено воєнний стан, який тривав на час розгляду заяви та неодноразово продовжувався.

З урахуванням веденого в Україні воєнного стану, у позивача виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини.

При цьому, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Наведене узгоджується з позицією позивача про те, що вона, в установлений законом строк, не подала заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки вважала, що діють норми Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в частині зупинення перебігу строку на прийняття спадщини на час воєнного стану.

Посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду № 676/47/21 від 25.01.2023, в якій надано оцінку пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» та зазначено, що вона суперечить статтям 1270, 1272 Цивільного кодексу України, а тому не підлягає застосуванню, не може бути правовою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки предметом даного спору є не питання щодо зупинення перебігу процесуального строку для прийняття спадщини, а з`ясування обставин, які перешкоджали позивачеві прийняти спадщину у встановлений законом строк, серед яких позивач зазначив й наявність цієї постанови КМУ.

Крім того, колегія суддів враховує, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним.

Приймаючи до уваги той факт, що позивачем ОСОБА_1 надано суду безперечні докази у відповідності до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, які свідчать про поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, колегія суддів приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що відповідно п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України є підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду з ухваленням нового рішення по справі про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, п.4 ч.1 ст. 376, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25 травня 2023 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Харківської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді Ю.М. Мальований

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення виготовлено 08 вересня 2023 року.