Справа № 756/4780/22
Провадження № 6/756/308/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Ткач М.М.,

за участі секретаря судових засідань - Косянчук Н.І.,

приватного виконавця виконавчого округу міста Києва - Кошарного О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарного Олександра Вікторовича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ТОВ «Творча майстерня «Престиж», про примусове проникнення до тимчасового житла боржника,

УСТАНОВИВ:

22.08.2023 на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного О.В. надійшло подання про примусове проникнення до тимчасового житла боржника ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення опису та арешту належного йому рухомого майна для виконання зобов`язань, покладених на нього виконавчим листом № 756/4780/22, виданим 20.01.2023 Оболонським районним судом м. Києва на виконання рішення суду від 30.11.2022.

Відповідно до протоколу автомаптизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2023 зазначене подання розподілено судді Ткач М.М.

Подання мотивоване тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кошарного О.В. знаходиться виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.11.2022 по справі № 756/4780/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПП «Творча майстерня «Престиж» заборгованості зі сплати орендних платежів та комунальних послуг у розмірі 464719,08 грн. Приватний виконавець, серед іншого, зазначає, що аналізуючи описову частину рішення Оболонського районного суду м.Києва по справі №756/4780/22 було встановлено, що боржник зауважує, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться його рухоме майно, а саме меблі. Зазначена квартира належить на праві власності стягувачу ПП «Творча майстерня «Престиж», який не заперечує проти подання про примусове проникнення до вказаної квартири з метою накладення арешту на рухоме майно боржника. Посилаючись на те, що рішення суду не виконано, а боржник ухиляється від виконання рішення суду, приватний виконавець просить суд надати дозвіл на примусове проникнення до тимчасового житла боржника.

Приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Кошарний О.В. у судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши доводи приватного виконавця, дослідивши матеріали подання та письмові докази, при вирішенні питання про надання дозволу приватному виконавцю на примусове проникнення до тимчасового житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 30.11.2022 у справі №756/4780/22 позовні вимоги Приватного підприємства «Творча майстерня «Престиж» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та неустойки за Договором оренди та повернення орендованого майна - задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_1 передати по акту прийому - передачі Приватному підприємству «Творча майстерня «Престиж» п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Творча майстерня «Престиж» заборгованість зі сплати орендних платежів та комунальних послуг за період з вересня 2021 року травень 2022 року включно у розмірі 464719,08 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Творча майстерня «Престиж» неустойку за період з червня 2022 року по вересень 2022 року у розмірі 263294,00 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного підприємства «Творча майстерня «Престиж» витрати по сплаті судового збору у розмірі 14278,86 грн.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарного О.В. знаходиться виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа № 756/4780/22, виданого 20.01.2023 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Творча майстерня «Престиж» заборгованості зі сплати орендних платежів та комунальних послуг за період з вересня 2021 року травень 2022 року включно у розмірі 464719,08 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарного О.В. від 03 лютого 2023 року було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 та боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У підтвердження направлення зазначеної вище постанови боржнику, приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Кошарний О.В. надав супровідний лист та фіскальний чек від 03.02.2023.

Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2023 не вручена боржнику під час доставки та повернута за зворотною адресою, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу відправника з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до відповіді АТ «А-Банк» від 14.02.2023, на виконання постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Кошарного О.В. від 07.02.2023 про арешт коштів боржника ОСОБА_1 , було накладено арешт на рахунки боржника, на момент арешту залишок коштів на рахунках боржника складає 2,60грн та 21,39 грн відповідно.

06.04.2023 КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» повідомило приватного виконавця про те, що ОСОБА_1 на праві власності належить 1/2 частина квартири за адресою: АДРЕСА_3 , на яку як зазначає приватний виконавець постановою про арешт майна боржника було накладено арешт, яка отримана боржником 14.04.2023, при цьому, постанова до матеріалів не була долучена.

Згідно із відповіді МВС України за ОСОБА_1 транспортних засобів не зареєстровано.

Приватний виконавець зазначає, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва по справі №756/4780/22 було встановлено, що боржник зауважував, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , знаходиться його рухоме майно, а саме меблі. Зазначена квартира належить на праві власності стягувачу ПП «Творча майстерня «Престиж», який не заперечує проти подання про примусове проникнення до вказаної квартири з метою накладення арешту на рухоме майно боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Частиною першою статті 439 ЦПК України визначено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Зі змісту вказаних правових норм вбачається, що виконавець може звернутися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи у разі, якщо боржник чинить перешкоди його вільному доступу до цього житла чи іншого володіння.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Частинами 1, 2 статті 311 ЦК України зазначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Суд відзначає, що примусове проникнення до житла боржника є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій і може застосовуватися лише за тих обставин, коли виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Ухвала суду про проникнення до володіння боржника має бути вмотивована, що вказує на те, що суб`єкт такого подання має надати суду належні, допустимі, достовірні докази, що свідчать про те, що виконавець вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до володіння боржника. Також, виконавець має надати докази, які підтверджують перешкоджання вільному доступу виконавця до володіння боржника.

Крім того, вирішуючи питання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, суд повинен встановити, що боржник повідомлений про наявність виконавчого провадження, отримав повідомлення про необхідність бути присутнім при проведенні виконавчих дій та встановити обставини вчинення перешкод у проведенні виконавчих дій. Виконавець може звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до володіння особи лише у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань під час примусового виконання рішення суду.

Наявні у матеріалах справи докази та матеріали виконавчого провадження не містять підтвердження факту належного надіслання та отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про накладення арешту майна боржника. При цьому, не долучаючи до подання та матеріалів виконавчого провадження рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення боржнику, а також інших доказів на підтвердження того, що відповідні постанови, були направлені саме за адресою проживання боржника, отримані саме ним. З огляду на викладене, відсутні підстави стверджувати, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

При цьому, жодних даних на підтвердження того, що житло за адресою: АДРЕСА_1 , на яку направлялась кореспонденція приватним виконавцем, є зареєстрованим місцем проживання боржника, суду не надано. Відомості, які свідчать про те, що він фактично продовжує проживати за вказаною адресою, в розпорядженні суду також відсутні.

До того ж, приватним виконавцем у судовому засіданні було зазначено, що рішення Оболонського районного суду м. Києва від 30.11.2022, у частині зобов`язання відповідача ОСОБА_1 передати по акту прийому-передачі ПП «Творча майстерня «Престиж» п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , виконано, однак, відповідні підтвердження долучені до даних матеріалів не були.

Окремо слід зауважити про те, що приватним виконавцем не доведено факту саме умисного невиконання боржником рішення суду та свідомого недопущення виконавця в квартиру. Матеріали подання не містять доказів того, що боржник отримував повідомлення про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту належного йому рухомого майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для цього час вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

З огляду на те, що матеріали справи не містять доказів сповіщення боржника про необхідність забезпечення безперешкодного доступу приватного виконавця до житла для вчинення виконавчих дій, яке він би отримав завчасно, буде становити непропорційним втручання в охоронювані ст. 8 Конвенції про захист прав та основних свобод людини права.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив відсутність достатніх підстав для задоволення подання приватного виконавця про примусове проникнення до тимчасового житла боржника, яке є крайнім заходом при проведенні виконавчих дій, і може застосовуватися лише у тих обставинах, коли приватний виконавець вичерпав усі можливі шляхи для забезпечення виконання судового рішення, які передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини в задоволенні даного подання слід відмовити.

Керуючись статтями 12, 76-81, 258-260, 263, 354, 439 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кошарного Олександра Вікторовича, боржник: ОСОБА_1 , стягувач: ТОВ «Творча майстерня «Престиж», про примусове проникнення до тимчасового житла боржника - відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду складено 28.08.2023.

Суддя М.М. Ткач