Справа № 182/6751/21
Провадження № 2/0182/1361/2023
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11.09.2023 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Рунчевої О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Апостолівського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 07.10.2021 року звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини.

У Відділі державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції () перебувало виконавче провадження № 48390002 від 07.08.2015 року щодо стягнення боргу з позивача в сумі 12 875,00 грн. на користь ОСОБА_2 на підставі виконавчого листа, виданого Апостолівським районним судом Дніпропетровської області від 12.02.2015 року у справі № 171/1878/14-ц. В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме майно боржника на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 23.09.2015 року.

11.02.2016 року виконавче провадження завершено, а виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

З отриманої інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 275903154 від 21.09.2021 року вбачається, що за № 11528079 (спеціальний розділ) обліковується арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони відчуження, виданої 23.09.2015 року Відділом державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції.

Таким чином арешт на майно, який було накладено в рамках вищевказаного виконавчого провадження не знятий, а саме виконавче провадження № 48390002 від 07.08.2015 року завершено ще 11.02.2016 року.

Вбачаючи те, що виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт нерухомого майна вже завершено, позивач звернулася до відповідача з вимогою надати інформацію про стан відкритих виконавчих проваджень, стосовно позивача. 20.08.2021 року відповідач надав лист № 27307, яким підтвердив, що виконавче провадження № 48390002 від 07.08.2015 року завершено ще 11.02.2016 року. А також представником відповідача усно повідомлено, що зняти арешт з нерухомого майна неможливо, оскільки ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» дає вичерпний перелік випадків зняття арешту державним виконавцем, а в усіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

На підставі викладеного, просить суд звільнити з-під арешту нерухоме майно належне ОСОБА_1 , який накладено постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 23.09.2015 року по ВП № 48390002 про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.10.2015 року за № 11528079 (спеціальний розділ).

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 13.10.2021 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву.

Відповідачу було надіслано копію ухвали про відкриття провадження від 13.10.2021 року та копію позовної заяви з додатками за місцемзнаходження відповідача. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав 26.01.2022 року (а.с.31).

Ухвалою суду від 05.04.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Апостолівського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з під арешту прийнято до свого провадження та продовжено розгляд справи за правилами спрощенного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надіслана копія ухвали від 05.04.2023 року за місцемзнаходження відповідача. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення відповідач отримав копію ухвали 08.05.2023 року (а.с.37).

Клопотань до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм правом на відзив.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено судом, в Апостолівському відділі державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області перебувало виконавче провадження під номером 48390002 від 07.08.2015 року щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 в сумі 12 875,00 грн. на користь ОСОБА_2 . 11.02.2016 року виконавче провадження завершено відповідно до. п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повернено стягувачу (а.с.8). В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме майно боржника на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 23.09.2015 року.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за № 295318958 обліковується арешт всього нерухомого майна ОСОБА_1 на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 23.09.2015 року Відділом державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції (а.с. 24-29).

Враховуючи, що виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт нерухомого майна вже завершено позивач зверталася до відповідача з вимогою надати інформацію стосовно відкритих виконавчих проваджень відносно неї. Відповідачем, листом № 27307 від 20.08.2021 року було повідомлено, що станом на 25.08.2021 рік виконавчі провадження у відділі відсутні, перевірку здійснено за допомогою Автоматизованої системи виконавчих проваджень (а.с.8). А також було повідомлено, що зняти арешт з нерухомого майна неможливо, оскільки ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» дає вичерпний перелік випадків зняття арешту державним виконавцем, а в усіх інших випадках арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі Закон України «Про виконавче провадження»), відповідно до цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч.1,2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження,щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову,крім випадків,передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Відповідно до п.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову:

9) підстави, передбачені пунктом 12 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

Відповідно п. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що у всіх інших випадках, арешт може бути знятий виключно за рішенням суду.

З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт нерухомого майна вже завершено, а арешт, накладений на майно порушує право власності позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому необхідно зняти арешт, накладений на нерухоме майно, належне позивачу на праві власності.

Керуючись ст.4, 5, 12, 13, 18, 19, 76-78, 81, 89, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Апостолівського відділу державної виконавчої служби у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з під арешту задовольнити.

Звільнити з-під арешту нерухоме майно, належне ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який накладено постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Апостолівського районного управління юстиції () про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виданої 23.09.2015 року по ВП № 48390002 про що внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 08.10.2015 року за № 11528079 (спеціальний розділ).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева