Справа № 948/106/23
Номер провадження 2/948/17/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 Машівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді Кравець С.В.,

за участю секретаря Порохні І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача

У січні 2023 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 16.10.2010р. по 12.06.2014р. перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3 .

На час можливого зачаття дитини вони разом не проживали, а тому позивач має обґрунтовані сумніви щодо його батьківства. В позасудовому порядку відповідач ухиляється від добровільного проведення експертного дослідження, а тому він бажає провести експертизу.

У зв`язку з наведеним, позивач просить виключити з актового запису про народження ОСОБА_3 відомості про його батьківство.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

За ухвалою суду від 17.01.2023р. позов залишено без руху (а.с.18).

25.01.2023р. за ухвалою суду відкрито загальне позовне провадження (а.с.28).

На підставі ухвали від 28.02.2023р. у справі призначено судову молекулярно-генетичну експертизу провадження у справі зупинено (а.с.44).

16.05.2023р. згідно ухвали суду провадження у справі відновлено (а.с.75).

За ухвалою суду від 17.07.2023р. підготовче провадження у справі закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.91).

Позиції учасників судового провадження

В судове засідання сторони не з`явилися, направили заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач вказала, що позов не визнає (а.с.88, 87).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2010р. по 12.06.2014р., що вбачається з рішення Машівського районного суду Полтавської області від 12.06.2014р. у справі про розірвання шлюбу. Відомості про набрання рішенням законної сили відсутні (а.с.8-9).

Від шлюбу позивач та відповідач мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.09.2022р. (а.с.7).

За висновком судової молекулярно-генетичної експертиза № СЕ-19/117-23/5518-БД від 28.04.2023р. ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірність 99, 408% (а.с.60-71).

Мотиви суду

Відповідно до ч.1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 122 цього Кодексу дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Зі свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що позивач ОСОБА_1 записаний її батьком, оскільки він перебував з відповідачкою на час її народження в зареєстрованому шлюбі.

Частинами 1-3 статті 136 СК передбачено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Отже, за життя особи, записаної батьком дитини, ніхто інший, крім нього самого, оспорювати батьківство не має права.

Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо виховання та утримання дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 судам роз`яснено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК (2947-14), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини».

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 89 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Як убачається з висновку судової молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/117-23/5518-БД від 28.04.2023р. ОСОБА_1 є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ймовірність 99, 408%.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Отже, даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що з огляду на те, що позивач є біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується висновком експерта, який жодною зі сторін не спростований, а відтак дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Мотив рішення щодо розподілу судових витрат

Відповідно до ст.141 ЦПК України, оскільки у задоволенні відмовлено, а тому понесені позивачем витрати на оплату судового збору та проведення експертизи відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , проживаєв АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя С.В. Кравець