Провадження №: 2-о/755/439/23
У Х В А Л А

про повернення заяви

"08" вересня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., розглянувши матеріали за заявою заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісті в районах проведення воєнних дій або АТО, -

В С Т А Н О В И В :

01.09.2023 до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісті в районах проведення воєнних дій або АТО, яка 04.09.2023 передана в провадження судді Катющенко В.П. на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04.09.2023 заява була залишена без руху та заявнику надано строк для усунення недоліків не більше ніж три дні з дня отримання ухвали.

05.09.2023 до суду надійшла заява представника заявника на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху та клопотання про витребування доказів, які передані в провадження головуючого судді 07.09.2023.

Вивчивши зміст поданих документів, доходжу наступного.

Так, підставами для залишення заяви без руху слугувало те, що до матеріалів заяви не додано доказів які б підтверджували факт смерті ОСОБА_2 , причини такої смерті, місце та час його смерті. Заявнику слід було подати документи які підтверджують факт смерті особи із зазначенням причини такої смерті, місце та час його смерті.

Так, представник заявника посилається на те, що до заяви про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісті в районах проведення воєнних дій або АТОподані представником заявника - нотаріально посвідчена заява свідків смерті ОСОБА_2 та фото могили ОСОБА_2 , у яких зазначено місце та дата смерті померлого, які, на її думку, є належним доказами які підтверджують факт смерті особи. Також зазначає, що суд досліджує докази та встановлює їх неналежність на стадії з`ясування обставин справи та дослідження доказів (ст. 229 ЦПК України), а не на стадії відкриття провадження у справі (ст. 187 ЦПК України), тому це не може бути підставою для залишення заяви без руху. Відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України в порядку розгляду справ окремого провадження з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Отже, в рамках окремого провадження у випадку відсутності необхідних документів, суд може за власною ініціативою витребувати докази, що не може бути реалізовано внаслідок винесення ухвали про залишення заяви без руху. Особа, яка померла, була 1937 року народження, перебувала на території, де фактично відбувались бойові дії, де не здійснювали свою діяльність жодна медична установа, де фактично не здійснювали діяльність державні органи, була знайдена померлою сусідами, що є єдиними свідками цього факту. Тому вимога суду про надання додаткових документів, що підтверджують факт смерті особи, не може бути реалізована заявником внаслідок відсутності таких доказів взагалі, однак за необхідності суд за власною ініціативою може витребовувати докази у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 294 ЦПК України.

У клопотанні про витребування доказів представник заявника просить суд витребувати у Відділу охорони здоров`я виконавчого комітету Лиманської міської територіальної громади інформацію чи видавалось лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). У разі якщо лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о) ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) видавалось Відділом охорони здоров`я виконавчого комітету Лиманської міської територіальної громади витребувати у Відділу охорони здоров`я виконавчого комітету Лиманської міської територіальної громади копію такого лікарського свідоцтва.

Клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до положень ч. 1 ст. 84 ЦПК України Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Заявник не може отримати лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о) в тому числі довідку про причину смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), оскільки селище Зарічне Лиманської міської територіальної громади Краматорського району Донецької області, на території якого ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер, є територією можливих бойових дій, де фактично не здійснюють своїх повноважень органи місцевого самоврядування та не функціонують медичні установи.

Вивчивши підстави та мотиви поданих до суду клопотань, суддя приходить до наступного.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд, в якому право доступу, тобто право порушити провадження у цивільній справі в суді, є одним із аспектів поряд з організаційними та процесуальними гарантіями (рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) від 21 лютого 1975 року у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom), заява № 4451/70, § 36). Проте наведене право не є абсолютним та може підлягати обмеженням (рішення ЄСПЛ від 17 січня 2012 року у справі «Станев проти Болгарії [ВП]» (Stanev v. Bulgaria [GC]), заява № 36760/06, § 230).

Так, Цивільним процесуальним кодексом України визначено, що окреме провадження, яким є вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; усиновлення; встановлення фактів, що мають юридичне значення; відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; визнання спадщини відумерлою; надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб (ст. 293 ЦПК України).

Главою шостою ЦПК України передбачений захист прав людини шляхом встановлення фактів, які мають юридичне значення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абз.2 ч.1, 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

Таким чином, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно закону вони породжують юридичні наслідки.

Встановлення фактів є особливою функцією суду, необхідною для підтвердження певної обставини як факту, про що просить заявник. Необхідність цього виникає у зв`язку із прогалиною в інформації або її відсутності, яка не дає змоги дійти остаточного висновку у питанні.

Разом з цим, у належний спосіб підтвердити факт смерті особи можуть відповідні документи, такі як довідки, свідоцтва, дозволи на поховання тощо, в отриманні яких заявник не позбавлена можливості та які зможуть підтвердити порушені у заяві питання. Посилаючись на можливість витребування доказів судом з власної ініціативи, заявник не звернула увагу на положення ч. 2 ст. 317 ЦПК України, щодо невідкладного розгляду поданої заяви, а її клопотання про витребування доказів судом, свідчить про те, що заявник самостійно не вживала заходів щодо отримання інформації про наявність документів які б підтверджували факт смерті особи, оскільки до такого клопотання, в супереч положенням п. 4 ч.2 ст. 84 ЦПК України, не долучила відомості про вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання такого доказу самостійно, доказів вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

З огляду на викладене, суддя доходить до висновку, що заявником не виконані вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху, оскільки відповідних документів, які б підтверджували факт смерті особи із зазначенням причини такої смерті, місце та час його смерті, заявник до суду не подала, а надані клопотання свідчать, що заявник звертаючись до суду із заявою про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісті в районах проведення воєнних дій або АТО, самостійно не вжила заходів для отримання документів про смерть такої особи, що б у своїй сукупності надавало б їй право на звернення до суду із встановлення такого факту, за відсутності відповідних документів на підставі яких заявник мала б можливість провести реєстрацію смерті особи у відповідних органах реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З огляду на вищевикладене, заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісті в районах проведення воєнних дій або АТО, підлягає поверненню заявнику.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України встановлено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 293, 315, 317, 353, 354 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту смерті особи, яка загинула або пропала безвісті в районах проведення воєнних дій або АТО - вважати такою, що не подана, та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: