КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-з/824/867/2023
№ апеляційного провадження: 22-з/824/884/2023
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 вересня 2023 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді - доповідача Слюсар Т.А.,
суддів: Білич І.М., Лапчевської О.Ф.,
за участю секретаря судового засідання Шаламай Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви адвоката Сільченка Сергія Олександровича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертранспортзв`язок» про ухвалення додаткового рішення,
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертранспортзв`язок» про встановлення факту трудових відносин та стягнення заборгованості по заробітній платі,-
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертранспортзв`язок» (надалі ТОВ «Інтертранспортзв`язок»), у якому просив встановити факт перебування позивача у трудових відносинах із відповідачем протягом періоду з 2019 року по березень 2022 року включно; стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 34 080 грн та 6500 грн за березень 2022 року, а також стягнути судові витрати які пов`язані із розглядом справи, включаючи витрат на правову допомогу.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року заяву Сільченка С.О. поданої в інтересах ТОВ «Інтертранспортзв`язок» про розподіл судових витрат на правову допомогу у розмірі 20 000 грн задоволено частково. Доповнено рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 березня 2023 року та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Інтертранспортзв`язок» судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі 6000 грн. У решті заяви відмовлено

Не погодившись з указаними рішеннями адвокат Карапетян А.Р. в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційні скарги на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 червня 2023 року апеляційні скарги адвоката Карапетяна А.Р. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року залишено без задоволення. Рішення та додаткове рішення залишено без змін.

23 червня 2023 року на електронну адресу та 28 червня 2023 року через засоби поштового зв`язку на адресу суду Київського апеляційного суду адвокатом Сільченком С.О. в інтересах ТОВ «Інтертранспортзв`язок» подано ідентичні за змістом заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000 грн.

Заяви обґрунтовані тим, що 09 травня 2023 року між відповідачем ТОВ «Інтертранспортзв`язок» та АО «Роланд» було укладено договір про надання правової допомоги № 2023/05/04.

Зазначено, що з платіжного доручення №124 від 19 травня 2023 року вбачається, що відповідач сплатив за наданні послуги 12 000 грн.

За актом №55 від 20 червня 2023 року АО «Роланд» виконано та належним чином оформлено, а ТОВ «Інтертранспортзв`язок» прийнято послуги, обумовлені п.п. 1.1., 1.2., 1.3. договору про надання правової допомоги № 2023/05/04 від 09 травня 2023 року.

Вказує, що за результатами розгляду справи №759/15544/22 Київським апеляційним судом прийнято постанову від 20 червня 2023 року, яким у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року відмовлено у повному обсязі. За таких обставин, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу слід покласти на позивача - ОСОБА_1 .

Заперечень на заяву ТОВ «Інтертранспортзв`язок» не надійшло.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду заяви повідомлялися у встановленому законом порядку (а.с. 238 т. 2), а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу).

Згідно із частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі № 750/2055/20 (провадження № 61-16723св20) вказано, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року в справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 14 квітня 2021 року у справі № 757/60277/18-ц.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвокат Сільченко С.О. надав копії наступних документів:

Договір № 2023/05/04 про надання правничої допомоги від 09 травня 2023 року, укладений між Адвокатським об`єднанням "Роланд» в особі керуючого партнера Сільченка С.О. та ТОВ «Інтертранспортзв`язок», яким відповідно до п. 3.1. визначено винагороду (гонорар) в розмірі 12 000 грн (а.с. 183-192 т.2);

ордер на надання правничої (правової) допомоги на представлення інтересів відповідача в Київському апеляційному суді Серія АХ № 1131963 від 21 травня 2023 року (а.с. 177 т.2);

свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2043 (а.с. 176 т.2);

акт № 55/ від 21 червня 2023 року про надання правової допомоги за договором № 2023/05/04 від 09 травня 2023 року, відповідно до якого за підготовку відзиву на апеляційну скаргу та направлення її до апеляційної інстанції визначено суму в розмірі 10 000 грн за 5 год., а за представництво інтересів клієнта в Київському апеляційному суді безпосередньо в судовому засіданні, ознайомлення з апеляційною скаргою на додаткове рішення районного суду від 21.04.2023 - 2 000 грн за 1 год. (а.с. 225 т.2);

платіжна інструкція № 124 від 19 травня 2023 року на суму 12 000 грн (а.с. 193 т.2).

Оскільки, при ухваленні апеляційним судом постанови від 20 червня 2023 року в даній справі не було вирішено питання про судові витрати, подані представником відповідача заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за надання правничої допомоги, апеляційний суд враховує відсутність заперечення щодо розміру витрат на оплату правничої допомоги від позивача, неспростованість неспівмірності витрат, які підлягають розподілу між сторонами; загальні засади цивільного законодавства та критерії такого відшкодування, складність справи та виконаних адвокатом робіт; час, витрачений адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатами послуг та виконаних робіт; ціну позову та значення справи для апелянта.

Враховуючи викладене та те, що апеляційні скарги позивача залишені без задоволення у відповідності до пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу адвоката на користь ТОВ «Інтертранспортзв`язок» підлягають стягненню з ОСОБА_1 повністю.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення заяв адвоката Сільченка С.О. в інтересах ТОВ «Інтертранспортзв`язок» та прийняття додаткової постанови відповідно до положень статті 270 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяви адвоката Сільченка Сергія Олександровича в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертранспортзв`язок» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертранспортзв`язок» 12 000 грн судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою.

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 вересня 2023 року.

Суддя-доповідач:

Судді: