Дата документу 07.09.2023 Справа № 501/229/15-ц 6/501/83/23
УХВАЛА

Іменем України

04 вересня 2023 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: головуючий суддя - Тордія Е.Н., секретар судового засідання Карпова Ю.А.,

номер справи 501/229/15 провадження 6 -501/83/23

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович) про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом: Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

участь у справі приймали: представник боржника ОСОБА_3

адвокат Бандиш Г.І.

ВСТАНОВИВ :

Стислий виклад позицій сторін.

10 серпня 2023 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС» (далі по тексту ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС») про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом: Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» звернулось в суд із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій заявник просить замінити стягувача АТ «УКРСИББАНК» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі № 501/229/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованості за кредитним договором № 0 від 21 листопада 2006 року на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС».

Свої вимоги мотиву є тим, що 18 квітня 2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 18/04/2/2023 відповідно до умов якого, клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти Права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 листопада 2006 року та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Одночасно з відступленням права вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення, якими забезпечується зобов`язання, якими забезпечується зобов`язання за первинними договорами (окрім договорів, укладених у нотаріальній формі, які встановлюють забезпечення виконання зобов`язань).

Відступлення права вимоги за договорами забезпечення, що укладаються в нотаріальній формі, здійснюється у порядку передбаченому цим договором.

Представник заявника ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник АТ «УКРСИББАНК» в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити вимоги у повному обсязі. Підтвердив факт передачі права вимоги за Договором факторингу заявнику.

Заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку, до судового засідання не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович в судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник боржника ОСОБА_3 адвокат Бандиш Г.І. в судовому засіданні заперечувала проти заміни сторони у виконавчому провадженні.

Обґрунтовуючи заперечення тим, що немає відомостей про перехід права вимоги від АТ «УКРСИББАНК» до ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС», не вказано в якому саме виконавчому провадженні просить замінити стягувача. ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» не довело належними та допустимими доказами своє право бути стороною у виконавчих провадженнях № 71188186, № 71188556, зведеному виконавчому провадженні № 71188638, де боржником виступає поручитель ОСОБА_3 за зобов`язаннями перед первісним кредитором, оскільки за договором факторингу, який укладений між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» 18 квітня 2023 року, первісним кредитором передано новому кредитору зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 листопада 2006 року за яким боржником є ОСОБА_1 , порука ОСОБА_3 припинена до укладання договору факторингу 29 квітня 2020 року та не передбачала заміни сторони у зобов`язаннях поручителя. В задоволенні заяви ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» про заміни сторони у виконавчому провадженні прохала відмовити.

Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, відповідні до них правовідносини та зміст спірних правовідносин.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що 15 квітня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області ухвалив рішення по справі № 501/229/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ «УКРСИББАНК» заборгованості за кредитним договором № 0. Рішення суду набуло чинності та передано до виконання.

18 квітня 2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» було укладено Договір факторингу № 18/04/2/2023 відповідно до умов якого, клієнт відступає фактору, а фактор зобов`язується прийняти Права вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 21 листопада 2006 року та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату та на умовах, визначених цим договором.

Одночасно з відступленням права вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення, якими забезпечується зобов`язання, якими забезпечується зобов`язання за первинними договорами (окрім договорів, укладених у нотаріальній формі, які встановлюють забезпечення виконання зобов`язань).

18 квітня 2023 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» було укладено Договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки посвідченим Шевченко В.М. приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області за реєстровим номером 7200.

Таким чином, ТОВ «ФК «УКРТЕХФІНАНС» є новим кредитором за кредитним договором № 0 від 21 листопада 2006 року.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження визначається як завершальна стадія судового провадження.

Таке розуміння виконавчого провадження відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Так у п.15 рішення ЄСПЛ у справі «Моргуненко проти України» від 06 вересня 2007 року (заява № 43382/02) вказується таке: «Суд зазначає, що провадження в суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження («Скордіно проти Італії») 36813/97, п.197). Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового і ці обидва провадження мають розглядатися як цілісний процес («Естіма Джордж проти Португалії»), рішення від 21 квітня 1998 року, «Сіка проти Словаччини», N 2132/02, пп.24-27, від 13 червня 2006 року)».

За змістом ст. 512 Цивільного кодексу України, ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.

У зв`язку з такою зміною відбувається вибуття особи з провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належною стороною проводиться відповідно вимог до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 Цивільного процесуального кодексу України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно, до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13, виходячи зі змісту ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувана.

Крім цього, із змісту вказаної постанови Верховного Суду України, вбачається, що згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Верховний Суд 25 квітня 2018 року у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 2-Н-148/09, провадження №61-1104св18 (ЄДРСРУ № 73627702) досліджував питання щодо заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником та дійшов висновку, що заміна сторони правонаступником може відбуватися, як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-1207бсв18.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права нерозривно пов`язане з правонаступництвом як інститутом цивільного права, адже зміни у матеріально-правових відносинах зумовлюють необхідність привести процесуальний стан осіб як учасників таких матеріально-правових відносин у відповідність з їх дійсною юридичною зацікавленістю у перебігу та результаті судового провадження, в тому числі у виконанні рішення суду.

Правонаступництво як інститут цивільного процесуального права має універсальний характер. У разі вибуття правопопередника до правонаступника переходить весь комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних для сторони виконавчого провадження, і, відповідно, комплекс процесуальних прав та обов`язків, притаманних стороні судового провадження, враховуючи стадію, на якій відбулося правонаступництво.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва у всіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

З аналізу наведеного можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи.

Відтак заміна у разі вибуття сторони виконавчого провадження правонаступником має відбуватись з одночасною заміною правонаступником відповідного учасника справи. Відповідний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 03 листопада 2020 року у справі № 916/16/17 (п.73).

Пункт 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Провівши аналіз положень ст. 442 Цивільного процесуального кодексу України, при цьому взявши до уваги положення ч. 5 ст. 124 Конституції України та ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини, основоположних свобод, статус стягувана та боржника, сторони судового процесу, набувають з моменту, коли у позивача з`являється право на отримання виконавчого документу - тобто з моменту набранням рішення законної сили.

Згідно ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У своїй практиці розгляду заяв щодо виконання рішень судів Верховний суд України неодноразово зазначав, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод поширює свою дію і на таку стадію цивільного процесу як виконання судового рішення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини вказує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї зі сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинне розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення від 28 липня 1999 року в справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії», рішення від 19 березня 1997 року в справі «Горнсбі проти Греції»).

Верховний Суд у Постанові від 09 грудня 2019 року у справі №2-3627/09 дійшов наступних висновків: «Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Основним Законом України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відмова суду в прийнятті заяв, оформлених відповідно до процесуального закону, є порушенням права на судовий захист, яке за статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове виконання можливо лише шляхом заміни сторони стягувана у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Суд не бере до уваги посилання представника ОСОБА_3 щодо того , що її договір поруки припинився , оскільки це не є предметом розгляду справи , окрім того вона не позбавлена права звернутися за захистом свого права якщо вважає, що воно порушено. Протилежного суду не надано.

Висновок суду.

Одже , оскільки на стадії виконання судового рішення відбулася заміна в зобов`язанні, що є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу, право вимоги на заміну сторони підставне,то є підстави для заміни сторони з АТ «УКРСИББАНК» на ТОВ «Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС».

Суд вважає, що заявником надані належні, допустимі та достовірні докази, які підтверджують право заявника на заміну сторони в зобов`язанні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України, ст.ст. 258-261, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «УКРСИББАНК» (заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович) про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом: Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Замінити у виконавчому провадженні сторону вибулого стягувача з Акціонерного товариства «Укрсиббанк» щодо виконання рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 31 липня 2020 року у цивільній справі № 501/229/15-ц за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по примусовому виконанню виконавчого листа на правонаступника стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю « Фінансова компанія «УКРТЕХФІНАНС»: КОД , місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського Михайла, будинок 10.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя