РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 401/1656/23 Провадження № 2/401/1011/23

07 вересня 2023 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Андріянова С.М.

за участю секретаря - Кисленко І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

11 травня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Світловодського міськрайонного суду від 09 травня 2023 року, на період навчання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку(доходу) позивача, щомісячно.

В обґрунтуванні позову посилається на те, що 17 вересня 2020 року рішенням Світловодського міськрайонного суду шлюб між сторонами у справі розірвано. Від даного шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Аліменти на утримання неповнолітньої доньки стягувались з позивача на підставі судового наказу Світловодського міськрайонного суду від 03 липня 2020 року у розмірі частини заробітку (доходу) позивача. На даний час повнолітня донька ОСОБА_3 навчається на денному відділені Київського національного університету технології та дизайну, дата закінчення навчання 30 червня 2023 року. Рішенням Світловодського міськрайонного суду від 09 травня 2023 року вирішено стягнути з позивача аліменти на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 27 березня 2023 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30.06.2026 року. Позивач зазначає, що 19 лютого 2021 року він уклав шлюб з ОСОБА_4 і від даного шлюбу має доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

Ухвалою від 15 травня 2023 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву.

Відповідач, правом на подання відзиву, в порядку ст.178 ЦПК України, не скористався.

Позивач в судове засідання не з`явився. 11 серпня 2023 року подав суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася. 31 липня 2023 року подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги не визнає, та просить суд в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони у справі мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .(а.с.6)

19 лютого 2021 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 . Від вказаного шлюбу ОСОБА_1 має неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.13,14)

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту існування судових рішень, за якими ОСОБА_1 має сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суду не надано.

Згідно зі ст.141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно з ч.1 ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При цьому, ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітню дитину Сімейний кодекс України не встановлює.

Аналіз зазначеної норми дає підстави дійти до висновку, що обоє батьків зобов`язані утримувати своїх дітей, якщо останні продовжують навчання, у разі можливості надавати таку допомогу, і така допомога може надаватись як у твердій грошовій сумі так і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з вимогами ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ст.201 Сімейного кодексу України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України у пункті 20 постанови №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, ст. 183 Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, ст. 184 Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі).

Згідно з ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, не дозволяє йому утримувати дитину, він може зменшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на те, що у нього ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дитина від іншого шлюбу яка перебуває на його утриманні.

Однак, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що з моменту постановлення судового рішення суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

При цьому, суд звертає увагу, що перебування на його утриманні неповнолітньої дитини не позбавляє його обов`язку сплачувати аліменти на період навчання своєї старшої дитини у належному розмірі згідно рішення суду.

Ті, обставини, що позивач 19 лютого 2021 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_4 , та що у нього від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька, самі по собі не свідчать про погіршення матеріального стану позивача. Окрім того, у викладених позовних вимогах позивачем взагалі не зазначено розмір до якого мають бути зменшені аліменти.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст. 192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент постановлення рішення про стягнення аліментів, визначені ст. 192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Також, позивачем не надано і доказів зміни його матеріального стану, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. А тому суд приходить до висновку, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, та в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору, суд відносить на рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 192 СК України, ст. ст. 5, 10, 12, 19, 81, 133, 137, 139, ч. 4 ст. 206, ст. ст. 235, 259, 261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити повністю.

Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий 17 березня 1999 року Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_4 виданий 17 листопада 2004 року Світловодським МРВ УМВС України в Кіровоградській області.

Головуючий суддя С.М. Андріянова