Справа № 204/5246/23
Провадження № 2/204/1951/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

11 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі головуючого судді Чудопалової С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 (адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» (місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Прорізна, 12-а) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом доТОВ «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 266 094 грн. 00 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, з 26.02.2018 по 04.01.2021 позивач працював на ТОВ «Краснолиманське». 04.01.2021був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП, однак в порушення трудового законодавства товариство не розрахувалося з ним у день звільнення. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.07.2021 було стягнуто з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 266094 грн. 34 коп. В порушення вимог ст. 116 КЗпП України розрахунок по заробітній платі з позивачем не був проведений в день звільнення. Таким чином, позивач вважає, що відповідач повинен відшкодовувати йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за весь час затримки за період з 08.06.2021 по день фактичного розрахунку, тобто 31.03.2023. Крім того зазначає, що його заробітна плата за місяць складає = 1015 грн. 40 коп., оскільки відповідач допустив затримку розрахунку протягом 465 днів, за його підрахунками, розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, станом на момент звернення до суду з даною заявою складає 472161 грн. 00 коп. (465 х 1015,00 грн.). З урахуванням вимог розумності та співмірності, просив зменшити вказані вимоги до суми 266094 грн. 00 коп. У зв`язку з чим, звернувся із даними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 12.04.2023 відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.16).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду відзив на позовну заяву в якому просив позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, застосувавши шестимісячний строк для стягнення середнього заробітку та принцип розумної співмірності та пропорційності при визначенні суми середнього заробітку належного позивачеві, шляхом зменшення розміру відшкодування, передбаченого ст. 117 КЗпП України. Крім того, того зазначив, що згідно довідки від 09.05.2023 середньоденний заробіток позивача складає 1015 грн. 00 коп. При розрахунку сума середнього заробітку позивача за затримку розрахунку при звільненні за період з 08.06.2021 по 08.01.2022 складає 149 263 грн. 80 коп (147 х 1015 грн. 40 коп.). Виходячи із вищевикладеного, вважає, що позивач зловживає своїм правом за для збагачення, шляхом значного перевищення терміну стягнення середнього заробітку, всупереч нормам ст.117 КЗпП (граничний термін 6 місяців).

Позивач у судове засідання не з`явився, представник який діє в його інтересах надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутність.У відповіді на відзив представник позивача ОСОБА_2 вказала, що твердження представника відповідача про обмеження періоду відшкодування середнього заробітку за час затримки розрахунку до шести місяців, вважає незаконним, оскільки обмеження щодо періоду виплати були внесені в ст. 117 КЗпП України законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022. Тобто, значна частина середнього заробітку за час затримки розрахунку склалася в момент дії ст. 117 КЗпП України в редакції в якій відсутнє обмеження шестимісячним строком. Таким чином вважає, що вказаний строк не застосовується при обчисленні за період до внесення змін у КЗпП України 01.07.2022.

Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 26.02.2018 по 04.01.2021 ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Краснолиманське» (а.с.9-12).

Згідно наказу № 4/к позивач був звільнений 04.01.2021 за ст.38 КЗпП України, за власним бажанням (а.с.9 на зворотному аркуші).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.06.2021 позов ОСОБА_1 до ТОВ «Краснолиманське» про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Краснолиманське» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у розмірі 266094 грн. 34 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.05.2021 по 07.06.2021 у сумі 22338 грн. 80 коп. та судові витрати на користь держави у розмірі 245 грн. 02 коп. Рішення набрало законної сили 07.07.2021 (а.с.9-12).

Як вбачається із матеріалів справи, 31.03.2023 ТОВ «Краснолиманське» здійснило повний розрахунок з позивачем, згідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.06.2021, що не заперечує сам позивач.

Відповідно до ч 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Позивач просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в період період з 08.06.2021 по 31.03.2023, тобто по день фактичного розрахунку.

Відповідно рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07.06.2021, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 , на дату звільнення складає 1015 грн 40 коп, що не оспорюється відповідачем.

Згідно із ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення провести з працівником розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП Україниу разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відшкодування, передбачене ст.117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця.

Оскільки остаточний розрахунок з позивачем на час звільнення не було проведено, а було здійснено лише після пред`явлення вимоги в судовому порядку 31.03.2023, підприємство має відповідати перед позивачем згідно із ст.117 КЗпП України.

У такому випадку відповідальність роботодавця на підставіст.117 КЗпП Українинаступає після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок та невиплати після пред`явлення цієї вимоги роботодавцем всіх сум, які йому належать.

Звертаючись з вимогою про стягнення з відповідача на свою користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивач зазначає період затримки з 08.05.2021 (наступний день після ухвалення судового рішення у справі № 235/2656/21), що відповідає правовим нормам і усталеній судовій практиці.

До такого висновку суд прийшов з огляду на правову позицію, викладену в постанови ВерховногоСуду ускладі Об`єднаноїпалати Касаційногоцивільного судувід 27.01.2020по справі№ 682/3060/16-ц (провадження № 61-23170сво18), яку суд згідно з ч.4 ст.263 ЦПК враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Як зазначено в цьому рішенні, час затримки розрахунку при звільненні позивача починається з моменту, коли відповідачеві стало відомо про вимогу позивача: отримання відповідачем копії позовної заяви або проведення судом судового засідання (за відсутності відомостей про дату отримання копії позовної заяви) до фактичної виплати заробітної плати.

У той же час суд не погоджується з періодом нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку, який просить позивач, а саме з 08.06.2021по 31.03.2023, оскільки це не ґрунтується на законі, бо час затримки обмежений відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України шістьма місяцями, а тому закінчується 08.01.2022.

Кількість робочих днів з 08.06.2021по08.01.2022 становить 147. Сума середнього заробітку позивача за затримку розрахунку при звільненні за період 08.06.2021по08.01.2022 буде дорівнювати: 149 263 грн 80 коп. із розрахунку: 147 робочих дні х 1015 грн 40 коп.

З огляду на компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченогост.117 КЗпП України, враховуючи розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум, передбачених на день звільнення трудовим законодавством, колективним договором, угодою чи трудовим договором, ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника, інші обставини справи, встановлені судом, зокрема, дії працівника та роботодавця у спірних правовідносинах, співмірність ймовірного розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Аналогічні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 711/4010/13-ц, від 13.05.2020 у справі № 810/451/17, від 26.02.2020 у справі № 821/1083/17.

Згідно частин 1-3ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи доуваги розмірпростроченої заборгованостіроботодавця щодовиплати працівникупри звільненнівсіх належнихсум,періодзатримки виплатитакої заборгованості,граничний шестимісячнийперіод длястягнення середньогозаробітку зачас затримки,суд вважаєсправедливим,пропорційним татаким,що відповідатимеобставинам справи,визначення розмірувідповідальності відповідачав сумі 149 263 грн 80 коп.,яка підлягає відшкодуваннюз роботодавця.Зазначена сума не відображає дійсного розміру майнових втрат позивача, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, а є лише орієнтовною оцінкою тих його втрат, які розумно можна було б передбачити.

Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 1500 грн. 00 коп.

На підставі ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України, керуючись ст.ст.12, 13, 76, 141, 197, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Краснолиманське»,, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 149263(сто сорок дев`ять тисяч двісті шістдесят три) гривень 80копійок, без утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів, а також понесені судові витрати у сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень 00 копійок.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 );

Представник позивача - Трун Ольга Валентинівна (адреса місця знаходження: АДРЕСА_2 ); Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю«Краснолиманське»,,(місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Прорізна, буд. 12-А).

Повний текст рішення складено 21.08.2023.

Суддя: С.В.Чудопалова