12.09.2023
Справа № 642/4750/23
Провадження № 4-с/642/14/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді - Грінчук О.П.,

за участю секретаря Шрамко Н.В.,

боржника ОСОБА_1 ,

стягувача ОСОБА_2 ,

державного виконавця - Лисакова Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали скарги адвоката Ганга Д.Г., який діє в інтересах ОСОБА_1 , на дії державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Лисакова Є.,

в с т а н о в и в:

До суду надійшла вказана скарга, в якій заявник просив скасувати відмову державного виконавця Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Лисакова Є. в об`єднанні виконавчого провадження №52265561 (про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття) та виконавчого провадження №66060972 (про стягнення з нього аліментів на повнолітню дитину ОСОБА_3 на період навчання в розмірі 1500 грн. щомісяця до закінчення дитиною навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років) у зведене виконавче провадження.

Боржник в судовому засідання вимоги скарги підтримав.

Стягувач проти скарги заперечувала.

Державний виконавець проти скарги також заперечував, посилаючись на підстави, зазначені у відзиві на скаргу, та вказуючи, що дані виконавчі провадження, у яких боржником є ОСОБА_1 , відкриті на підставі виконавчих документів про стягнення аліментів у вигляді твердої суми та частки заробітку та перебувають в різних державних виконавців. Статтею 71 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає окремий порядок виконання рішень про стягнення періодичних платежів (аліментів), а отже такий вид рішення не можна поєднувати з рішеннями про стягнення з боржника коштів (сум заборгованості). Також вказав, що передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу виконавчої служби, згідно Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 №512/5, не належить до повноважень державного виконавця, а є повноваженнями начальника відділу у випадках, передбачених інструкцією. Тому вказав, що відсутні правові підстави для об`єднання цих двох в/п у зведене.

Вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові СМУ Міністерства юстиції (м. Харків) Лисакова Є.С. від 14.07.2021 відкрито виконавче провадження №66060972 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період її навчання у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісяця, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення донькою 23 років.

Крім того, постановою державного виконавця МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові СМУ Міністерства юстиції (м. Харків) Ярошенка В.В. відкрито виконавче провадження №52265561 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/3 частини доходу.

08.08.2023 державний виконавець МВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові СМУ Міністерства юстиції (м. Харків) Лисаков Є. відмовив ОСОБА_1 в об`єднанні вказаних виконавчих проваджень, у зв`язку з відсутністю законних на те підстав.

Встановлено, що виконавчі провадження, які перебувають на виконанні відносно ОСОБА_1 , відкриті на підставі виконавчих документів про стягнення з нього аліментів (періодичних платежів) у вигляді твердої грошової суми та частки заробітку.

Стаття 71 розділу IX Закону України «Про виконавче провадження» передбачає окремий порядок виконання рішень про стягнення періодичних платежів (аліментів), а отже такий вид рішення не можна поєднувати з рішеннями про стягнення з боржника коштів (сум заборгованості).

Положеннями ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Вказана норма передбачає можливість об`єднання виконавчих проваджень з приводу виконання рішення про стягнення коштів, що є відмінним від аліментів (періодичних платежів).

Крім того, згідно п.5 розділу V Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012 за № 512/5 (далі Інструкція) виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби у разі: хвороби державного виконавця, його перебування у відрядженні чи відпустці; звільнення чи відсторонення від посади державного виконавця; включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі державної виконавчої служби; відводу (самовідводу) державного виконавця відповідно до Закону; утворення виконавчої групи між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби; наявності інших обставин, що ускладнюють виконання рішення. Передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби чи виконавчої групи, між державними виконавцями одного органу державної виконавчої служби здійснюється за письмовим дорученням начальника цього органу державної виконавчої служби чи керівника виконавчої групи.

Таким чином, передача виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу державної виконавчої служби, не належить до повноважень державного виконавця, таке повноваження з`являється у начальника відділу лише у виключних випадках які зазначені вище.

У даному випадку, заявником не зазначено підстав, передбачених п.5 розділу 5 Інструкції для передачі виконавчого провадження від державного виконавця Лисакова Є. до державного виконавця Ярошенка В. та навпаки.

Отже, аналізуючи предмет даної скарги, її обґрунтування, встановлені обставини та наведені законодавчі норми в їх сукупності, суд дійшов висновку, що державний виконавець Лисаков Є. діяв правомірно, в межах своїх повноважень та у відповідності з визначеною законом процедурою, а тому підстави для задоволення вимог скарги відсутні.

Керуючись статтями 2, 4, 10-13, 247, 260-261, 447-451 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 15 днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.09.2023.

Головуючий: