Провадження № 2/331/1555/2023
ЄУН 331/3835/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі :

головуючого - судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю : секретаря Постарнак М.М.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства « Перший Український міжнародний банк», треті особи - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович,про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ :

15.06.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до АТ «ПУМБ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О., про визнання виконавчого напису № 50446 від 24 грудня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Бригідою В.О., таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовано тим, що в червні 2023 року позивачу стало відомо про те, що приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. відкрито виконавче провадження ВП № 68227553, про стягнення з нього на користь АТ «ПУМБ» заборгованість в розмірі 31 342,27 грн.

В межах даного виконавчого провадження ВП № 68227553 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 19.01.2022 року.

З постанов приватного виконавця вбачається, що підставою для відкриття виконавчого провадждення став виконавчий документ - виконавчий напис № 50446 від 24.12.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригидою В.О.

Вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача та правомірність нарахування суми боргу. Окрім того порушено процедуру вчинення виконавчого напису.

Ухвалою суду від 19 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху, з наданням позивачеві строку для усуненні недоліків позовної заяви. (а.с. 35-36)

Ухвалою суду від 19 червня 2023 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто заявнику. (а.с. 31).

04 липня 2023 року, на виконання ухвали судді від 19 червня 2023 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви. (а.с. 39)

Ухвалою суду від 07 липня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі; вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. (а.с. 44-45).

11 серпня 2023 року від АТ «ПУМБ» подано заяву про визнання позовних вимог. В заяві зазначено, що АТ «ПУМБ» визнає позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису, виданого 24.12.2021 р. приватним нотаріусом Київського МНО Бригидою В.О., таким що не підлягає виконанню та просить проводи розгляд справи за відсутності представника відповідача (а.с. 58).

Від представника позивача надійшла заява про проведення розгляду справи за його відсутністю, вимоги позову підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутністю.

Приватний нотаріус Київського МНО Бригида В.О. в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та встановленим законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та встановленим законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Суд, ознайомившись з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, дослідивши в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються, приходить до такого.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

24 грудня 2021 р. приватним нотаріусом Київського МНО Бригидою В.О. вчинено виконавчий напис № 50446 про стягнення на користь АТ «ПУМБ» з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 102 від 11.03.2019 р. за період з 29.04.2021 р. по 21.11.2021 р. на загальну суму 31 342,27 грн. (а.с. 13).

19.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименком А.О. відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського МНО Бригиди В.О. № 50446 про стягнення на користь АТ «ПУМБ» з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 31 342,27 грн. (а.с. 15).

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат"та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок).

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат"для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат"визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів).

Згідно з п. 2постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса"для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються, зокрема, оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відмітною стягувача про непогашення заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України "Про нотаріат"та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат"передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Матеріали справи не містять доказів того, що приватний нотаріус мав достатні та належні докази безспірності боргу та перевірив трирічний строк для пред`явлення вимоги про стягнення боргу.

Аналізуючи зазначені норми матеріального права, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, враховуючи всі наведені обставини, а також визнання позову відповідачем суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ОСОБА_1 сплатив судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1073,60 грн. (а.с. 43)

Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про необхідність зобов`язання Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору 536,80 грн.

Керуючись статтями 12, 13, 259, 263-265, 280 -282 ЦПК України, статтями 15,16,626,629 ЦК України, статтями 1,11 Закону України «Про захист прав споживачів», статтями 87-89 Закону України « Про нотаріат»,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( адреса реєстрації місця проживання : АДРЕСА_1 ; РНОКПП : НОМЕР_1 ) задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 50446 виданий 24.12.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем (адреса місцезнаходження : м. Київ, пр. Петра Григоренка, буд.15) про стягнення з ОСОБА_1 ( адреса реєстрації місця проживання : АДРЕСА_1 ; РНОКПП : НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства « Перший Український Міжнародний Банк» (адреса місцезнаходження : м. Київ, вул. Андріївська, буд.4) заборгованості в розмірі 31 342,27 грн.

Стягнути з акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 50 відсотків судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Зобов`язати Головне управляння Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути ОСОБА_1 ( адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 50 відсотків сплаченого за квитанцією: 463714189.1 від 03.07.2023 судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду в 30-денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення складено 1 вересня 2023 року.

Суддя : Н.Г.Скользнєва