провадження № 22-ц/824/5792/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді -Березовенко Р.В.,
суддів:Лапчевської О.Ф., Мостової Г.І.,

з участю секретаря Щавлінського С.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником - адвокатом Костенюк Марією Володимирівною, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересована особа - Подільський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просить визнати протиправними дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які полягають у винесенні: постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 06.09.2022; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 06.09.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; постанови про арешт коштів боржника від 28.09.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; постанови арешт майна боржника від 28.09.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; постанови про розшук майна боржника від 19.10.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 06.09.2022, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 06.09.2022, постанову про арешт коштів боржника від 28.09.2022, постанову про арешт майна боржника від 28.09.2022, постанову про розшук майна боржника від 19.10.2022, винесені державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Скарга мотивована тим, що постановою Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року у справі № 758/13199/21 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу штраф в розмірі 17 000 грн. На виконання цієї постанови держаним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 про стягнення штрафу на користь держави в сумі 34 000 грн.. крім того в процесі виконання державним виконавцем винесено ряд інших постанов. Не погоджуючись з діями державного виконавця скаржник звернувся з даною скаргою до суду.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), заінтересована особа - Подільський відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), - закрито. Роз`яснено заявнику право звернення з вказаними вимогами у порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , через представника - адвоката Костенюк Марію Володимирівну, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з`ясування всіх фактичних обставин справи, просив скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що відповідно до положень ст.20 КАС України справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця щодо виконання ним рішень судів прийнятих у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, підлягають розгляду саме місцевими загальними судами. Окрім того, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця передбачено окремо ст. 287 КАС України. За приписами ч.5 ст. 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист. Апелянт наголошує, що зазначена норма є спеціальною та підлягає застосуванню у такій категорії справ. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, обґрунтувавши свою позицію постановою Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 757/62025/17. Зазначає, що суд першої інстанції, застосовуючи позицію Великої Палати Верховного Суду, не звернув уваги на те, що цей висновок стосується процесуальних норм, які діяли до внесення змін до КАС України від 15 грудня 2017 року. Звертає увагу колегії суддів на те, що після внесення змін до КАС України правила розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів змінилися, а тому в цій справі даний правовий висновок, який ґрунтується на положеннях ст.181 КАС України до внесення змін - не може застосовуватись судом.

В ухвалі про відкриття апеляційного провадження учасникам справи було надано строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу. Однак відзив до суду не надійшов.

У судовому засідання представник апелянта просив апеляційну скаргу задовольнити.

Інші учасники справи, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи до суду не з`явилися, однак їх неявка згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з такого.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що скаржник оскаржує дії державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленого в порядку КУпАП, а не за наслідками розгляду цивільної справи, відтак відсутні правові підстави розгляду такої скарги в порядку цивільного судочинства. Для оскарження дій та рішень державного виконавця з урахуванням зазначеного предмету поданої скарги, скаржник має звертатися до адміністративного суду в порядку ст. 287 КАС України.

Оцінюючи висновки суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

У відповідності до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

З матеріалів справи вбачається, що предметом оскарження є дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які полягають у винесенні: постанови про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 06.09.2022; постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 06.09.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; постанови про арешт коштів боржника від 28.09.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; постанови арешт майна боржника від 28.09.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; постанови про розшук майна боржника від 19.10.2022 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; визнати протиправними та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 від 06.09.2022, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № НОМЕР_1 від 06.09.2022, постанову про арешт коштів боржника від 28.09.2022, постанову про арешт майна боржника від 28.09.2022, постанову про розшук майна боржника від 19.10.2022, винесені державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з виконання постанови Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року у справі №758/13199/21.

Так, постановою Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2021 року у адміністративній справі №758/13199/21 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн.

Тобто, оскаржувані дії державного виконавця стосуються примусового виконання судового рішення у адміністративній справі про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Отже, судове рішення, яке знаходиться на виконанні, ухвалене не відповідно до ЦПК України.

При цьому, такі справи (про накладення адміністративного стягнення) розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому КУпАП, яким передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення.

Проте, цим Кодексом не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Тобто зазначеними нормами ЦПК України передбачено можливість оскарження дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у цивільній справі в порядку цивільного судочинства.

У свою чергу, частиною першою статті 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам, як адміністративним підсудні справи: 1) з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) деякі адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму; 3) деякі адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті (частина друга статті 20 КАС України).

У той же час, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України, норми цієї статті є спеціальними при розгляді справ щодо оскарження рішень державного виконавця в адміністративних справах.

Так, відповідно до частини першої ст.287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

У силу вимог частини п`ятої статті 287 КАС України адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Однак, оскільки у даній справі, яка розглядається, ОСОБА_1 оскаржує постанову державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням судового рішення про накладення адміністративного стягнення, ухваленого в порядку КУпАП, а не за наслідками розгляду цивільної справи, та КУпАП не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням таких судових рішень, відтак дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов мотивованого висновку про закриття провадження у справі з роз`ясненням ОСОБА_1 права звернення з вказаними вимогами до суду першої інстанції, однак, у порядку адміністративного судочинства.

Поряд з цим, колегія суддів бере до уваги, що суд першої інстанції застосовував у даній справі норми чинного законодавства й при цьому враховував загальну правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 06 лютого 2019 року у справі №757/62025/17, яка узгоджується з аналізом і норм чинного законодавства, а отже доводи апелянта про те, що зміни до ст. 181 КАС України виключають можливість застосування даного правового висновку є неспроможними, оскільки таке застосування не вплинуло на правильність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції в даній справі в цілому.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, порушення судом норм процесуального та матеріального права при його постановленні, на переконання апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи.

Згідно ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає без задоволення апеляційну скаргу, а судове рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення не підлягає скасуванню, як таке, що постановлене з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Костенюк Марією Володимирівною, - залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: Р.В. Березовенко

Судді: О.Ф. Лапчевська

Г.І. Мостова