Провадження №2/592/2731/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води,

у с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року позивач в особі свого представника звернувся до суду з вказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 20.05.2011 визнано виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води - ВАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» в межах території обслуговування згідно з додатком 1 та ТОВ «Сумитеплоенерго» в межах території обслуговування згідно з додатком 2.

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 18.06.2019 «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м. Суми» виробниками та виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води визначено: ПАТ «Сумське НВО» і ТОВ «Сумитеплоенерго», в межах відповідних територій обслуговування.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

31.03.2021 між ПАТ «Сумське НВО» і ТОВ «Сумитеплоенерго» було укладено Договір №31/03 про відступлення права вимоги, згідно умов якого до позивача перейшло право вимоги первісного кредитора до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по оплаті заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі користувалися наданими послугами з гарячого водопостачання, проте за отримані послуги не сплачували, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.02.2015 по 31.03.2021 в розмірі 45 834,07 грн, за період з 01.04.2021 по 30.09.2021 в розмірі 8 767,50 грн.

Тому позивач просить стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Сумитеплоенерго» заборгованість за послуги з постачання гарячої води в сумі 54 601 грн, інфляційне збільшення боргу в сумі 4 422,65 грн, 3%річних в сумі 1 858,26 грн, а також 2270 грн судового збору.

Ухвалою суду від 03.12.2021 відкрито спрощене позовне провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті з викликом сторін.

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.01.2022 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» заборгованість за послуги постачання гарячої води в сумі 54 601 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот одна) грн 57 коп, інфляційне збільшення боргу в сумі 4 422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) грн 65 коп, 3% річних в сумі 1 858 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім) грн 26 коп.

Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» 2270 грн витрат на оплату судового збору, тобто по 756,66 грн з кожного.

28.07.2023 представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Шабатін Д.Є. звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення суду. Вказував на те, що відповідачка не брала участі у розгляді даної справи, тому була позбавлена можливості здійснювати захист своїх прав та заявити про застосування строків позовної давності. ОСОБА_3 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , за якою судові повістки не надсилались, в зв`язку з повномаштабним вторгненням країни - агресора в період з 10.03.2022 по липень 2023 була відсутня на території України.

Ухвалою суду від 10.08.2023 заяву представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Шабатіна Дмитра Євгеновича про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.01.2022 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання гарячої води. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні об 11:00 06.09.2023.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Шабатін Д.Є. просить позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з відповідачів в солідарному порядку 26 156,70 грн в рахунок погашення заборгованості за гарячу воду в період з листопада 2018 року по листопад 2021 року, з огляду на пропуск позивачем встановленого ст.257 ЦК України трирічного строку позовної давності та встановлену постановою КМУ від 05.03.3033 №206 «Деякі питання оплати житлово комунальних послуг в період воєнного стану» заборону нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням.

У відповіді на відзив представник позивача ТОВ «Сумитеплоенерго» Приходько Д.В. зазначає, що строк звернення до суду з позовом про стягнення боргу не сплив, а продовжився на підставі Закону №2120-ІХ, а фінансові санкції нараховані на заборгованість за період з 21.10.2017 по 16.11.2021 в межах позовної давності та до початку введення воєнного стану.

В судове засідання учасники не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником відповідача ОСОБА_4 надано заяву про розгляд справи без його участі, вимоги відзиву на позов підтримує.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 20.05.2011 визнано виробником та виконавцем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води - ВАТ «Сумське МНВО ім. Фрунзе» в межах території обслуговування згідно з додатком 1 та ТОВ «Сумитеплоенерго» в межах території обслуговування згідно з додатком 2 (а.с.36).

Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №322 від 18.06.2019 «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого палення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в м. Суми» виробниками та виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії та гарячої води визначено: ПАТ «Сумське НВО» і ТОВ «Сумитеплоенерго», в межах відповідних територій обслуговування (а.с.37).

Положеннями ч.1 ст.512 та ст.514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з Договором про відступлення права вимоги № 31/03 від 31.03.2021 разом зі змінами ПАТ «Сумське НВО» відступило ТОВ «Сумитеплоенерго» право вимоги по оплаті фізичними особами (Боржниками) грошових коштів за послуги з централізованого постачання гарячої води, а також пені, 3% річних та інфляційних втрат. Пунктом 2 Додаткового договору № 1 від 31.03.2021 викладено п.1.3. Договору відступлення прав право вимоги, згідно з яким право вимоги підтверджується зведеним реєстром заборгованості споживачів AT «Сумське НВО» (а.с.5-7).

Згідно з Додатком № 2 До Додаткового договору № 1 від 31.03.2021 Договору відступлення права вимоги ПАТ «Сумське НВО» відступило право вимоги по оплаті заборгованості за послуги з централізованого постачання гарячої води по особовому рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно Довідки МЄІРЦ №348/121899, відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Як вбачається з оборотної відомості по особовому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , заборгованість за надані послуги з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 01.12.2005 по 30.09.2021 складає 54 601,57 грн (а.с.10-24).

Між сторонами виникли зобов`язальні житлово-комунальні правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до вимог ст.ст. 316, 317, 322 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст.ст. 150, 151 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

У відповідності до ст.156 ЖК УРСР, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту.

Пунктом 6 ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово комунальні послуги» визначено, що індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

За правилом ч.3 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України №630 від 21.07.2005, розрахунковим періодом для оплати комунальних послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем).

Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст.543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст.25 ЗУ «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, не спростованих жодним чином відповідачами, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 отримали послуги з постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 , однак плату за них по встановленим тарифам своєчасно не здійснили, в результаті чого виникла заборгованість за період з 01.12.2005 по 30.09.2021, яка складає 54 601,57 грн.

При вирішенні заявленого представником відповідача ОСОБА_4 клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 1, 5 ст.261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За змістом ч.ч. 3 та 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», що набрав чинності з 02.04.2020 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнено пунктом 12 такого змісту, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин, що діяв до 24:00 30.06.2023.

Інститут позовної давності має на меті, зокрема, гарантувати правову визначеність, забезпечення захисту порушених прав, притягнення до відповідальності. Також він стимулює уповноважену особу до активних дій щодо реалізації належного їй права під загрозою його втрати, запобігає несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу.

Рівність і недискримінація є одними із основних принципів реалізації прав людини.

Виходячи із взаємозв`язку норм права, які були прийняті органом законодавчої влади в Україні під час дії карантину, введеного Урядом України у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), цілей, з метою яких ці норми впроваджені, а також з метою недопущення безпідставного звуження прав учасників цивільних правовідносин, суд дійшов висновку, що пункт 12 Перехідних і прикінцевих положень ЦК України щодо продовження під час карантину строків загальної і спеціальної позовної давності, передбачених статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, підлягає застосуванню і у тому випадку, коли тривалість строку позовної давності, визначена законом, була збільшена за домовленістю сторін на підставі статті 259 ЦК України.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №679/1136/21.

За даними обігової відомості вбачається, що у березні 2021 року відповідачами сплачено кошти в сумі 1 574,23 грн за постачання гарячої води, що не перевищує суму нарахованих платежів за цей місяць. Відтак, внесення коштів у розмірі нарахованого платежу за місяць не свідчить про визнання відповідачами заборгованості за спожиті послуги стосовно інших частин платежу і, відповідно, про переривання перебігу позовної давності.

Виходячи з матеріалів справи, позивач звернувся з позовною заявою до суду 25.11.2021. З 12.03.2020 установлено на всій території України карантин, що діяв до 24:00 30.06.2023. За таких обставин, починаючи з березня 2020 року строк позовної давності продовжився на строк дії такого карантину.

Таким чином, беручи до уваги розміри нарахованих позивачем платежів за спожиті послуги з постачання гарячої води за період з березня 2017 року по 30.09.2021 включно, сума боргу, що заявлена в межах строків позовної давності за цими послугами, становить 37 331,99 грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку із простроченням відповідачами сплати послуг за постачання гарячої води, з них також підлягає стягненню нараховані позивачем інфляційні втрати за час прострочення оплати заборгованості у розмірі 4 422,65 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 858,26 грн.

При цьому доводи представника відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог в цій частині не заслуговують на увагу суду.

Так, постановою КМУ від 05.03.2022 за №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Відповідна постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

В той же час інфляційні збитки та три відсотки річних нараховані відповідачам за період з 21.10.2017 по 16.11.2021, тобто за період до набрання чинності вказаної постанови № 206 від 05.03.2022.

Отже, право позивача порушене і підлягає захисту, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути в солідарному порядку заборгованість за надані послуги постачання гарячої води за період з 01.03.2017 по 30.09.2021 в сумі 37 331,99 грн та інфляційне збільшення боргу в сумі 4 422,65 грн, 3% річних в сумі 1 858,26 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню в дольовому порядку на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним вимогам в сумі 1 626,10 грн (43 612,9 х 2 270 / 60 882,48).

Керуючись ст.ст. 1, 5, 7, 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 150, 151, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 526, 530, 546 ЦК України, ст.ст. 4, 76-83, 141, 264, 265, 280, 284 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» заборгованість за послуги постачання гарячої води в сумі 37 331 (тридцять сім тисяч триста тридцять одну) грн 99 коп, інфляційне збільшення боргу в сумі 4 422 (чотири тисячі чотириста двадцять дві) грн 65 коп, 3% річних в сумі 1 858 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім) грн 26 коп.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» 1 626,10 грн витрат на оплату судового збору, тобто по 542,04 грн з кожної.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 10, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33698892.

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Суддя Т.В. Шияновська