Справа № 201/2825/23
Провадження № 2др/201/44/2023
05 вересня 2023 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря судового засідання Моренко Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі питання про розподіл судових витрат за заявою представника позивача у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
16.05.2021р. рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.
22.05.2023р. представник ОСОБА_1 адвокат Галкін М.Г. (діє на підставі договору про надання адвокатських послуг (професійної правничної допомоги) №01 від 04.03.2023р.) звернувся до суду з заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на відшкодування правової (правничої) допомоги у розмірі 5 000,00 грн.
В обґрунтування заявленого, посилається на те, що під час ухвалення судового рішення суд не вирішив питання про розподіл судових витрат, які ОСОБА_1 поніс при розгляді справи і які складаються із сплачених ним сум витрат на професійну правничу допомогу.
На час винесення рішення Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська від 16.05.2023р. вартість професійної правової допомоги склала 5 000,00 грн. (відповідно до акту прийому - передачі до договору про надання правової (правничої) допомоги № 01 від 04.03.2023р.).
Учасники судового процесу (їх представники) в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: суд не вирішив питання про судові витрати.
За положеннями ч. 4 ст. 270 ЦПК України, у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом при постановленні рішення не було вирішене питання щодо розподілу судових витрат, витрат понесених стороною позивача.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.07.2023р. рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за житлово-комунальні послуги за квітень 2022 року у розмірі 337,61 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 073,60 грн.
22.05.2023р. представник ОСОБА_1 адвокат Галкін М.Г. (діє на підставі ордеру серії АЕ № 1184694 від 04 березня 2023 року а.с. 13) подав до суду заяву, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_2 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.
Відповідно до акту № 01 здачі приймання наданих адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) до договору про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) № 01 від 04.03.2023р. від 22.05.2023р., згідно з розділом 2, розділом 4 договору про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) №01 від 04.03.2023р. адвокатське бюро надало, а замовник прийняв адвокатські послуги (професійну правничу допомогу) у вигляді:
- аналізу наданих замовником документів необхідних для стягнення грошових коштів (витрат за житлово-комунальні послуги за квітень 2022р.) з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 );
- усного консультування Замовника щодо вищезазначених правовідносин;
- підготовки та написання від імені замовника відповідної позовної заяви до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська про стягнення грошових коштів (витрат за житлово-комунальні послуги за квітень 2022р.) з ОСОБА_2 .
Адвокатські послуги (професійна правнича допомога) згідно даного Акту надана Адвокатським бюро вчасно, у повному обсязі та з дотриманням інших умов договору.
Вартість наданих адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) складає 5000,00 грн. який є фіксованим.
Частина 1 ст. 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).
За змістом ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.
За положеннями п. 4. ст. 1, ч. 3, 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.
Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (пункт 5.39 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19)).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Разом з тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
В питанні критеріїв також слід зауважити на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц, за яким при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Згідно із висновками у постановах Верховного Суду від 07.11.2019р. у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020р. у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, при оцінці наданого стороною розміру гонорару адвоката, суд застосовує ряд критеріїв (дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційності, співмірність) та факти на підтвердження таких критерії (складність справи, значення справи для сторін, фінансовий стан сторін, ринкові ціни адвокатських послуг і т.п.).
Судом перевірено за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, що упродовж 2023 року ОСОБА_1 звертався до суду із позовами до ОСОБА_2 про відшкодування грошових коштів, сплачених за комунальні послуги вісім разів. У реєстрі наявні 8 судових рішень, якими позови задоволено. При цьому, судовими рішенням стягнуто із відповідача заборгованість від 300 до 400 грн.
Зокрема, рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 червня 2023 року по справі 201/1796/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки в розмірі 1/2 витрат сплачених житлово-комунальні послуги за березень 2022 року у сумі 756,23 грн. (1/2 від 1 512,47). Додатковим рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по цієї ж справі стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 гривень. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2023р. по справі № 201/3769/23 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати за житлово-комунальні послуги за червень 2022р. в загальному розмірі 381,27 грн.
За даними Автоматизованої системи документообігу суду з 13.02.2023р. в провадження суду надійшло близько 20-ти ідентичних за змістом позовних заяв, складених адвокатом Галкіним М.Г. в інтересах ОСОБА_1 , при цьому змінювалися лише в позові період оплати послуг та розмір сплаченої суми, а тому відсутні підстави вважати, що адвокатом було витрачено значний час на аналіз наданих замовником документів та на усне консультування по кожній справі для складання позовної заяви.
По кожній зі справ представник позивача адвокат Галкін Максим Геннадійович просить стягнути витрати на правничу допомогу по 5000,00 грн. Всього за даними Автоматизованої системи документообігу суду з 13.02.2023р. в провадження суду надійшло 9 ідентичних за змістом заяв про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. При тому, що зі змісту договорів про надання адвокатських послуг вино, що його сторони явно є близькими родичами (адвокат син ОСОБА_3 , клієнт його батько ОСОБА_1 ).
Суд вважає, що у такий спосіб позивач та його представник створюють для відповідача, який не з`являється до суду, штучний борг, що вказує на зловживання процесуальним правом.
Перевіривши зміст наданих документів, суд зазначає, що заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 5000,00 грн. є неспівмірними зі складністю цивільної справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, з урахуванням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), а тому розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню на користь позивачу, у співмірності до наданих послуг, слід стягнути у розмірі 500,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 259, 263-265 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 500,00 грн.
Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.
Додаткове рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Повний текст додаткового рішення виготовлений 06 вересня 2023 року.
Суддя О.С. Наумова