Провадження № 2-о/205/211/23
У Х В А Л А

06 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Терещенко Т.П. перевіривши на відповідність вимогам Цивільного процесуального кодексу України заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Маріупольська міська рада Донецької області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена цивільна справа на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 серпня 2023 року про передання справи за підсудністю.

Згідно із ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника, заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Відповідно до частин 6-8 статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Разом з тим, у суду відсутня можливість самостійно отримати відомості з Єдиного державного демографічного реєстру та з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ймовірно має зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території України та може бути внутрішньо переміщеною особою і мати місце проживання на підконтрольній Україні території.

Такі відомості можуть міститись в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб, відповідальним за забезпечення формування та ведення бази даних якої є Мінсоцполітики.

Пунктом 4 Порядку створення, ведення та доступу до відомостей Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2016 року за № 646, передбачено, що до бази даних вноситься серед іншого і така інформація про внутрішньо переміщену особу: загальні відомості про особу (прізвище, ім`я, по батькові, громадянство, дата і місце народження, стать); відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті або які не є громадянами України); дані про останнє зареєстроване та фактичне місце проживання/ перебування внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб; дані про фактичне місце проживання особи на дату звернення; адреса, за якою із внутрішньо переміщеною особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та номер телефону; відомості про смерть внутрішньо переміщеної особи або визнання її безвісно відсутньою.

Згідно із пунктом 12 Порядку для одержання актуальної та повної інформації про внутрішньо переміщених осіб з бази даних формується звіт з використанням інформації, передбаченої пунктом 4 цього Порядку.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

З метою усунення сумнівів щодо вірного зазначення адреси місця проживання заявника та недопущення порушення її прав, суд вважає за необхідне зобов`язати Мінсоцполітики надати суду відомості з ЄІБД ВПО щодо заявника.

Керуючись ст. ст. 81, 187, 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Зобов`язати Міністерство соціальної політики України () надати суду не пізніше п`яти днів з дня отримання ухвали суду інформацію Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, інформацію щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-загальні відомості про особу (прізвище, ім`я, по батькові, громадянство, дата і місце народження, стать);

-відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті або які не є громадянами України);

-дані про останнє зареєстроване та фактичне місце проживання/ перебування внутрішньо переміщеної особи на території, де виникли обставини, зазначені у статті 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб;

-дані про фактичне місце проживання особи на дату звернення;

-адреса, за якою із внутрішньо переміщеною особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції, та номер телефону;

-відомості про смерть внутрішньо переміщеної особи або визнання її безвісно відсутньою.

З метою пришвидшення обміну інформацією та економією витрат на поштові відправлення пропоную Мінсоцполітики надати витребувану судом інформацію шляхом її надсилання на електронну поштову адресу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська http://ln.dp.court.gov.ua/ із відповідним посиланням на номер справи - № 607/14664/23.

Попередити Міністерство соціальної політики України та Управління соціального захисту населення Донецької області, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, названих судом неможливими, суд вправі застосувати до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені ст. ст. 144-148 ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.