ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м.Суми

Справа №587/655/18

Номер провадження 22-ц/816/985/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Філонової Ю. О.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.

у присутності:

позивачки ОСОБА_1

представника особи, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 адвоката Давидова Андрія Григоровича

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сумського районного суду Сумської області від 13 квітня 2018 року у складі судді Черних О.М., ухваленого в м. Суми,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Сульської сільської ради, третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2018 року ОСОБА_1 через свого представника - ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області. Проте, вона оформленням спадщини не займалася, оскільки вважала, що ніякого майна немає. У 2016 році позивачка дізналася, що мати за життя встигла оформити на себе сертифікат на право на земельну частку (пай), що видавався батьку позивачки ОСОБА_5 . Коли вона звернулася з цього приводу до своїх родичів, то вони підтвердили вказану обставину та передали їй вказаний сертифікат. ОСОБА_1 , з метою оформлення спадкових прав після смерті матері, звернулася до Сульської сільської ради для отримання довідки, де дізналася, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини.

Зазначає, що саме через незнання про фактичну наявність спадкового майна після смерті матері та відсутність необхідних документів вона не мала змоги вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України.

Посилаючись на вказані обставини, просить визнати поважними причини пропуску строку на прийняття спадщини після ОСОБА_4 ; визначити додатковий строк у 2 місяці для прийняття спадщини після ОСОБА_4 .

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 13 квітня 2018 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання заяви в нотаріальну контору для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в два місяці після вступу даного рішення в законну силу.

Не погодившись з рішенням суду, особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне встановлення судом фактичних обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить повністю скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі; здійснити розподіл судових витрат.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення порушує її права, як спадкоємця. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її брат ОСОБА_6 , який є рідним онуком і спадкоємцем земельної ділянки після своєї баби ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки рідний брат скаржниці на день смерті ні дружини, ні дітей не мав, батьки померли раніше, тобто спадкоємців першої черги немає, вона, проживаючи із спадкодавцем на день відкриття спадщини вважається такою, що прийняла спадщину після смерті брата, тобто є спадкоємцем ОСОБА_6 за законом. З метою реалізації своїх спадкових прав вона звернулася до приватного нотаріуса із відповідною заявою, отримала постанову приватного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, на даний час у судовому порядку реалізує свої спадкові права (справа № 587/417/23).

Вказує на те, що у даній справі позов ОСОБА_1 було пред`явлено до Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, а належними відповідачами повинні були бути спадкоємці, які звернулися за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_7 та спадкоємці на той час вже померлого ОСОБА_6 , тобто скаржниця. Тому вважає, що суд мав відмовити у задоволенні позову, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Учасники справи правом на подання відзиву у встановлений судом строк не скористалися.

Від Сульського старостинського округу Садівської сільської ради Сумського району Сумської області (колишня Сульська сільська рада) надійшла заява, в якій просить справу розглядати без участі їх представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав доводи апеляційної скарги, заперечення проти апеляційної скарги позивача , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того позивачкою строк для прийняття спадщини був пропущений з поважних причин, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України їй необхідно визначити додатковий строк в два місяці, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_4 (а.с. 4-7; 9).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно, в тому числі на земельну частку (пай) площею 5,57 в умовних кадастрових гектарах, яку вона успадкувала після смерті ОСОБА_5 , та право на яку належало останньому на підставі Сертифікату серії СМ № 0225289, виданому члену КСП «Дружба» 24 березня 1997 року (а.с. 8).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Сульської сільської ради Сумського району Сумської області 08 вересня 2016 року ОСОБА_4 02 червня 2006 року була зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті ОСОБА_4 в житловому будинку, окрім неї, були зареєстровані: дочка ОСОБА_8 1946 р.н.; онук ОСОБА_6 , 1973 р.н.; онука ОСОБА_9 , 1979 р.н.; онука ОСОБА_10 , 1987 р.н.; онук - ОСОБА_11 , 1988 р.н. Спадкоємицею на майно померлої є дочка ОСОБА_1 . Про наявність інших спадкоємців сільській раді невідомо. Заповіт від імені померлої у виконкомі сільської ради посвідчувався 22 грудня 2000 року за реєстровим номером 580; 24 квітня 2001 року за реєстровим номером 43. Більше не змінювався і не відмінявся (а.с. 10).

Відповідно до довідки, виданої 28 квітня 2017 року Марківським старостатом виконкому Миколаївської селищної ради ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2 , постійно проживала без реєстрації з 1990 року і по даний час у с. Марківка Білопільського району Сумської області (а.с. 11).

З копії спадкової справи, заведеної Сумською районною держнотконторою 22 грудня 2006 року за № 1-520, вбачається, що за життя ОСОБА_4 склала заповіт від 22 грудня 2000 року, яким земельний сертифікат, землі якого знаходяться в колективній власності СГП «Дружба» площею 5,57 га згідно сертифікату № 95 від 17 березня 1997 серія СМ № 225290, заповіла ОСОБА_6 . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Сульської сільської ради Мовчан Л.І. 22 грудня 2000 року, зареєстровано в реєстрі за № 580 (а.с. 26).

За життя ОСОБА_4 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії СМ № 057470, виданий 13 квітня 2004 року, відповідно до якого вона є власником земельної ділянки загальною площею 5,7604 га, розташованої на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області (а.с. 26, на звороті).

Після смерті ОСОБА_4 із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулися спадкоємці за заповітом: онук ОСОБА_6 та син ОСОБА_7 .

Дочка ОСОБА_4 - ОСОБА_8 відмовилася від обов`язкової частки в спадщині після смерті ОСОБА_4 , на яку вона мала право відповідно до ст. 1241 ЦК України (а.с. 20, на звороті).

05 лютого 2008 року державним нотаріусом Сумської районної державної нотаріальної контори Хоменко О.В. ОСОБА_6 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на земельні ділянки загальною площею 5,7804 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Сульської сільської ради Сумського району Сумської області, з кадастровими номерами: , 020050045, 020050171 (а.с. 30, на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 .

Згідно довідки виконавчого комітету Сульської сільської ради від 21 жовтня 2019 року ОСОБА_6 23 жовтня 2016 року був зареєстрований і проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті померлого ОСОБА_6 в житловому будинку, крім померлого були зареєстровані: брат ОСОБА_11 , 1988 року народження, сестра ОСОБА_9 , 1979 року народження, сестра ОСОБА_10 , 1987 року народження, племінник ОСОБА_12 , 2008 року народження, та племінниця ОСОБА_13 , 2015 року народження. Спадкоємицею на майно померлого являється сестра ОСОБА_2 . Про наявність інших спадкоємців сільській раді невідомо. Заповіт від імені померлого у виконкомі сільської ради не посвідчувався.

З копії спадкової справи № 98/2019 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 вбачається, що 23 жовтня 2019 року до приватного нотаріуса Сумського районного нотаріального округу Степаненко О.А. із заявою про прийняття спадщини звернулася його рідна сестра ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно з частинами першою, другою статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

В постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 2516/1356/12-ц (провадження № 61-28938св18) вказано, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України). Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В даній справі ОСОБА_1 15 березня 2018 року звернулася до суду з вказаним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, зазначивши в якості відповідача Сульську сільську раду.

З матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , були її син ОСОБА_7 та онук ОСОБА_6 . ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . З ним на момент смерті були зареєстровані : брат ОСОБА_11 , 1988 року народження, сестра ОСОБА_9 , 1979 року народження та сестра ОСОБА_10 , 1987 року народження. Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулась його рідна сестра ОСОБА_2 .

З наведеного вбачається, що оскаржуваним рішенням суду порушуються права інших осіб, не залучених до участі у справі.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ОСОБА_1 не перевірив наявність у померлої ОСОБА_4 інших спадкоємців, не з`ясував прийняли вони спадщину чи відмовилися від її прийняття та не роз`яснив позивачці право заявити клопотання про залучення до участі у справі всіх співвідповідачів.

У відповідності до ч. 1 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Суд не наділений самостійним правом, без відповідного клопотання позивача, залучати в якості співвідповідача іншу особу.

Отже, у випадку, коли належний відповідач не був залучений до участі у справі, суд першої інстанції мав закінчити розгляд справи та відмовити у позові. Така відмова у задоволенні позовних вимог не позбавляє позивача права ще раз звернутися до суду із своїми вимогами, але вже до належного кола відповідачів.

За встановлених обставин оскаржуване рішення на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 4; 381-382 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 13 квітня 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Сульської сільської ради, третя особа: Сумська районна державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 7 вересня 2023 року.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: В. І. Криворотенко

Ю. О. Філонова