РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 688/3605/22

2/609/100/2023

11 вересня 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

представника органу опіки та піклування

виконавчого комітету

Шепетівської міської ради Занов`яка І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: ОСОБА_2

третьої особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради

вимоги позивача: про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 19 грудня 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), третьої особи - орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради з вимогою про позбавлення батьківських прав.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 2005 року позивач перебував у незареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від спільного проживання у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 .

Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, та з 2007 року він з сином проживає окремо.

З того часу, відповідач з сином іноді спілкується по телефону, матеріально не допомагає, участі у вихованні не бере.

Відповідач не відвідує сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток, не дбає про його нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, а також не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Всі питання щодо виховання сина вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до органу опіки та піклування Служби у справах дітей Шепетівської міської ради з проханням позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

Таким чином, позивач вважає, що вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 не прагне виховувати свого сина, піклуватися про нього, а також її поведінка свідчить про небажання виконувати покладені на неї батьківські обов`язки щодо сина.

Враховуючи викладене, позивач просив позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні, яке відбулось 18 липня 2023 року в режимі відеоконференції, позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю та просив задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові. Одночасно просив суд, подальші судові засідання проводити у його відсутність у зв`язку з перебуванням у складі Збройних Сил України.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Занов`як І.С. у судовому засіданні, яке відбулось 11 вересня 2023 року не заперечив щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_3 , висновок органу опіки та піклування підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлялась належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень від 03.04.2023 р., 12.04.2023 р., 10.05.2023 р., 26.05.2023 р., 12.06.2023 р., 26.07.2023 р. 01.09.2023 року, заперечень проти позову суду не представила. Тому суд вважає за можливе розгляд справи здійснювати за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 січня 2023 року вказану позовну заяву передано за підсудністю до Кременецького районного суду Тернопільської області.

4. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 14 лютого 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи орган опіки і піклування Шепетівської міської ради Хмельницької області про позбавлення батьківських прав передано за підсудністю до Шумського районного суду Тернопільської області.

5. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 09 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення її недоліків.

6. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 27 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та призначено підготовче засідання на 10 квітня 2023 року, у зв`язку із неявкою сторін підготовчий розгляд справи відкладено на 03 травня 2023 року, у зв`язку із неявкою позивача та відповідача підготовчий розгляд справи відкладено на 22 травня 2023 року, у зв`язку із неявкою позивача та відповідача підготовчий розгляд справи відкладено на 07 червня 2023 року, у зв`язку із неявкою сторін підготовчий розгляд справи відкладено на 26 червня 2023 року.

7. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 26 червня 2023 рокусправу призначено до судового розгляду по суті на 11 липня 2023 року, у зв`язку із неявкою сторін судовий розгляд справи відкладено на 18 липня 2023 року.

8. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано від органу опіки і піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий розгляд справи відкладено на 24 серпня 2023 року, у зв`язку із неявкою відповідача судовий розгляд справи відкладено на 11 вересня 2023 року.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

9. Судом встановлено, що позивач із відповідачем перебували у незареєстрованому шлюбі із 2005 року.

10. ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малі Каленичі Полонського району Хмельницької області народився ОСОБА_3 , батьками якого є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25 квітня 2006 року.

11. Згідно довідки №18 виданої 06 червня 2022 року виконавчим комітетом Шепетівської міської ради Хмельницької області вбачається, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 . Разом з ним проживає його неповнолітній син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який потребує догляду.

12. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3 жителя АДРЕСА_1 від 06 червня 2022 року, складеного комісією в складі головного спеціаліста служби у справах дітей Ю. Гайдайчука, спеціаліста I категорії сектору з питань опіки, піклування та усиновлення ССД Л. Гаєвської встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 проживає разом з дідом - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батько дитини, ОСОБА_1 військовослужбовець ЗСУ, який на час обстеження перебував вдома. Мати дитини - ОСОБА_2 тривалий час проживає окремо у селі Великі Загайці Шумського району Тернопільської області, з сином іноді спілкується по телефону, матеріально не допомагає, участі у вихованні дитини не бере.

Сім`я проживає у приватному будинку, яка складається з чотирьох кімнат, наявні меблі, побутова техніка. Дитина має окремо облаштовану кімнату, спальне місце, власні речі, ноутбук з підключенням до мережі Інтернет, телефон. Під час обстеження спостерігались доброзичливі відносини між членами родини. Матеріальним забезпеченням родини займається батько дитини, який також контролює навчання підлітка.

13. Згідно характеристики учня 11 класу Шепетівської спеціалізованої загальноосвітньої школи I-III ступенів №2 з поглибленим вивченням основ економіки і правознавства Хмельницької області ОСОБА_3 вбачається, що останній навчається у вищевказаному навчальному закладі з першого класу. Навчальний матеріал засвоює на рівні навчальних досягнень. Має довільну зорову, слухову пам`ять, швидко запам`ятовує програмовий матеріал, однак на уроках не завжди уважний, та не завжди виконує домашні завдання. Дитина регулярно відвідує заняття в школі, завжди охайний та доглянутий. Вихованням хлопця займається батько, цікавиться його навчанням, постійно підтримує контакти з класним керівником. Мати дитини - ОСОБА_2 контакту зі школою та класними керівниками не підтримує та не спілкується, успішністю сина не цікавиться, батьківські збори не відвідує.

14. Згідно письмових показів від 17.11.2022 р. наданих жителькою АДРЕСА_2 ОСОБА_7 вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з престарілим дідусем, який потребує допомоги. Мати дитини не приймає у участі у його вихованні та не відвідує протягом тривалого часу.

15. Згідно письмових показів від 18.11.2022 р. наданих жителькою АДРЕСА_2 ОСОБА_8 вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 виховувався бабусею, яка померла рік тому. Мати дитини не проживала разом з ним, дитиною опікувався батько ОСОБА_1 .

16. В матеріалах цивільної справи міститься копія нотаріально посвідченої заяви матері дитини - ОСОБА_2 від 13 грудня 2022 року, у якій вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

17. У відповідності до висновку від 18 серпня 2023 року, орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

ІV. Оцінка Суду.

18. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

19. Пунктом 6 ч.1 ст. 3 Цивільного Кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах справедливості, добросовісності та розумності.

20. Відповідно до частини першої статті 19 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держава вживає усіх необхідних заходів з метою захисту дитини від відсутності піклування або недбалого ставлення до неї з боку батьків.

21. За положеннями частин першої, другої статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

22. За змістом частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

23. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

24. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

25. Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

26. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.

27. Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

28. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Виходячи з тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

29. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

30. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

31. Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

32. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

33. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

34. Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04).

35. Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року (п.54) зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

Зокрема, Європейський суд з прав людини зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

36. Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

37. Згідно з частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

38. Суд виходить з того, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

39. Суд на перше місце ставить «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, правові наслідки позбавлення батьківських прав визначено статтею 166 СК України. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності вини у діях батьків.

40. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

41. Із матеріалів справи вбачається та встановлено у судовому засіданні, що відповідач ОСОБА_2 не піклується про свого сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не відвідує його та не забезпечує належний фізичний та духовний розвиток; нехтує потребами свого сина. Окрім того, в матеріалах цивільної справи міститься копія нотаріально посвідченої заяви матері дитини - ОСОБА_2 від 13 грудня 2022 року, згідно якої вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

42. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дітей, у зв`язку з чим, ураховується відсутність будь-якого спілкування відповідача з сином та дочкою досить тривалий час по відношенню до віку дітей, існування реальної можливості виконання батьківських обов`язків, проте їх свідоме не вчинення.

За вказаних обставин, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, з метою забезпечення прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виходячи саме із інтересів дитини, суд приходить до переконання про те, що позовна вимога про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає до задоволення.

Верховний Суд у постанові № 459/3411/18 від 29 вересня 2021 року зазначив, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

43. Відповідно до статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір, витрати по сплаті якого понесені позивачем і документально підтвердженні.

Зокрема, згідно квитанції № ПН 3491 від 19 грудня 2022 р. позивачем сплачено 992 грн. 40 коп. судового збору, який підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

З цих підстав,

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 206, 258-268, 273, 280-283, 352-355 ЦПК України, ст. 154, п.2 ч.1 ст. 164, ст.165 Сімейного Кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Винести заочне рішення.

2. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав - задовольнити повністю.

3. Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

4. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Роз`яснити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Шумським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 11 вересня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 .

Третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Шепетівської міської ради, місце знаходження: 30400 вул. Островського, 4, м. Шепетівка, Хмельницька область.

Суддя: М. В. Харлан