Справа № 715/1919/23
Провадження № 2-др/727/68/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Танасійчук Н.М.,

при секретарі Дячук І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці заяву про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

17 серпня 2023 року Шевченківським районним судом м. Чернівці було ухвалене рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно. В задоволенні позовних вимог відмовлено.

23.08.2023 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу. Вказує, що відповідачем, в зв`язку з розглядом даної справи, понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12500 грн. Додає до заяви детальний опис робіт, виконаних адвокатом та додаток до угоди від 26.07.2023 року.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Сторона позивача документів з приводу заяви про ухвалення додаткового рішення не надсилала.

Судове засідання проводиться без його фіксації технічними засобами.

Суд, розглянувши заяву сторони відповідача про ухвалення додаткового рішення приходить до наступного:

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Тобто докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 3 червня 2020 року у справі №211/1674/19.

З матеріалів справи вбачається ( а.с. 81) що відповідач надав суду договір про надання правової допомоги.

17 серпня 2023 року у справі було ухвалено судове рішення. Питання щодо розподілу судових витрат, які сторони понесли на оплату послуг з надання правничої допомоги судом не вирішувалося.

23 серпня 2023 року представник відповідача подав заяву про ухвалення додаткового рішення разом з доказами, а саме описом виконаних робіт (послуг); додатком до угоди від 26.07.2023 року

Таким чином опис виконаних робіт (послуг); додаток до угоди від 26.07.2023 року були подані до суду першої інстанції з порушенням процедури, визначеної частиною восьмою статті 141 ЦПК України, оскільки докази розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Таких заяв та доказів під час дебатів подано не було.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вказане, опис виконаних робіт (послуг); додаток до угоди від 26.07.2023 року, слід залишити без розгляду.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 27 квітня 2022 року у справі № 295/14777/20.

На підставі наведеного, керуючись ст. 270 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Опис виконаних робіт (послуг); додаток до угоди від 26.07.2023 року залишити без розгляду.

Відмовити ОСОБА_2 у відшкодуванні витрат на оплату послуг з правничої допомоги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Н.М. Танасійчук