Справа № 132/2735/23
Ухвала

Іменем України

11 вересня 2023 року Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Аліменко Ю.О.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Паламарчук О.А., про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Паламарчук О.А. звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та дослідивши додані до неї матеріали, суддя приходить до висновку про необхідність відмовити у видачі судового наказу з наступних підстав.

З тексту заяви про видачу судового наказу вбачається, що ОСОБА_1 просить видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетично-дорожнє будівництво» суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 50440,36 грн. Матеріали заяви зовсім не містять будь-які відомості про те, що ця сума не була виплачена, або що існує будь-яка заборгованість. В якості доказу додано лише довідки Пенсійного фонду України за формою ОК-7 та ОК-5, а також випискою з банківського рахунку заявника за період з 01.01.2022 р. по 04.09.2023 р. Таким чином, зазначені довідки та виписка не можуть бути належним доказом безспірності саме нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Разом з тим, вимоги, за якими може бути видано судовий наказ, визначені ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

Зокрема, за нормами п. 1 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Статтею 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, в підтвердження суми, яка стягується повинен бути наданий належним чином оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, зокрема довідка бухгалтерії, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Надані до суду матеріали заяви не містять в собі даних, які б давали беззаперечні підстави вважати, що заявнику не було виплачено нарахований відповідний розмір заробітної плати.

Отже, із поданої заяви не вбачається виникнення у заявника безспірного права грошової вимоги на ту суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, яка вказана у тексті заяві про видачу судового наказу.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 166 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 , подану його представником адвокатом Паламарчук О.А., про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: