печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В., при секретарі - Ковалівській В.В., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі 757/45746/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Хмельницького Сергія Юрійовича, ОСОБА_3 , третя особа: Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вкаана цивільна справа з вимогами про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень. 02.08.2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, шляхом заборонити накладення арешту на нерухоме майно ( реєстраційний номер нерухомого майна 000) - двокімнатну житлову квартиру загальною площею (кв. м): 43.9, житлова площа (кв. м): 28.4, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , розташованої в Печерському районі м.Києва. Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд дійшов таких висновків. Частинами 1,2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Згідно ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Вказана позиція викладена у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.09.2019 року по справі №320/3560/18. З заяви позивача про забезпечення позову до подачі позовної заяви вбачається, що у провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває справа № 757/45746/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Хмельницького Сергія Юрійовича, ОСОБА_3 , третя особа: Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, в якій позивач ОСОБА_1 просить суд визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м.Києві, Хмельницького Сергія Юрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 11.12.2017 року, номер запису про право власності 23892240, на квартиру АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що 16.08.2006 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання не відновлювальної кредитної лінії №10-29/2342. 16.08.2006 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 , було укладено договір іпотеки№02-10/2226 відповідно до якого в забезпечення була передана квартира АДРЕСА_1 .

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Безпідставне застосування заходів забезпечення позову може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Інститут забезпечення позову спрямований на захист прав та інтересів саме позивача, за захистом яких він звернувся до суду, до вирішення спору судом та набрання рішенням суду законної сили, а отже не може перешкоджати реалізації його прав.

Зазначене узгоджується з висновками висловленими в постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 1512/3763/2012.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки з вимогами до власника спірної квратири позивач не звертався. Керуючись: ст.ст.150,153,259-261 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі 757/45746/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Хмельницького Сергія Юрійовича, ОСОБА_3 , третя особа: Акціонерним товариством «СЕНС БАНК» про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень - відмовити. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду до Київського апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Т.В.Остапчук