Справа № 298/1578/23
Номер провадження 2-н/298/68/23
УХВАЛА

про передачу справи за підсудністю

11 вересня 2023 року смт. Великий Березний

Суддя Великоберезнянського районного суду Закарпатської області Зизич В.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,-

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» звернулося до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 4708,40 грн., яка споживалась споживачем за адресою: АДРЕСА_1 , та судового збору.

Заявлена вимога обґрунтована тим, що між сторонами існують договірні відносини щодо постачання електричної енергії. Вказується, що заявником було надано відповідні послуги ОСОБА_1 , за адресою АДРЕСА_1 . Разом з тим, у боржника внаслідок неналежного виконання передбачених Договором зобов`язань виникла заборгованість за спожиту електричну енергію за період з лютого 2023 року по липень 2023 року, в сумі 4708,40 грн.

Дослідивши заяву ТзОВ «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу та додані до неї копії документи на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, приходжу до висновку про наявність передбачених законом підстав для відмови у видачі судового наказу про стягнення із боржника ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно положень п.1 ч.2, ч.3 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема, у порядку наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог ст. 163 цього Кодексу.

За змістом пунктів 4, 5 ч. 2 ст.163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (пункти 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України).

Отже, у разі заявлення вимоги про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

У заяві про видачу судового наказу заявник зазначає про те, що ним було надано послуги боржнику ОСОБА_1 з постачання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше передбачено законом.

Разом з цим, приписами ч.1 ст. 30 ЦПК України визначено, зокрема, що позови, які виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . Отже, такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

Згідно з висновком Верховного суду, викладеним у постанові від 10 квітня 2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності, оскільки предметом позову є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надаються за місцем знаходження нерухомого майна.

З урахуванням наведеного, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг пред`явлена за місцем знаходження нерухомого майна, тобто за правилами виключної підсудності.

На обґрунтування заявлених вимог заявником додано: 1) договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (вказаний договір є публічним та розміщений на сайті ТОВ «ЗАКАРПАТТЯЕНЕРГОЗБУТ» за посиланням https://zakarpatzbut.energy/pobutovim-spozhivacham/postachalnik-universalnih-poslug); 2) виписку з абонентської книжки особового рахунку № НОМЕР_1 , з даними щодо спожитої та оплаченої електроенергії за період з 01.2019 року до 12.2023 року, де власником особового рахунку значиться ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Водночас, згідно відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом в порядку передбаченому ч.ч. 5, 7 ст. 165 ЦПК України, зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_3 , а не АДРЕСА_1 , де за твердженням заявника здійснювалось постачання електричної енергії.

Вказане ставить під сумнів твердження заявника про надання ним послуг з постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1 , саме ОСОБА_1 , оскільки відповідного Договору постачання електричної енергії, підписаного безпосередньо ОСОБА_1 , який би підтверджував надання заявником послуг зазначеному споживачу за вказаною адресою, заявником не надано.

Надана заявником виписка з абонентської книжки особового рахунку № НОМЕР_1 про спожиту та оплачену послугу електропостачання із зазначенням в ній, як абонента ОСОБА_1 , не може бути взятою до уваги в якості доказу надання відповідних послуг саме вказаній особі. Інших доказів у підтвердження надання послуг з постачання електричної енергії саме споживачу ОСОБА_1 , заявником не надано. Таким чином, суд позбавлений можливості перевірити договірні правовідносини заявника стосовно надання послуг з постачання електричної енергії боржнику.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне відмовити у видачі судового наказу за поданою заявою, оскільки заявником не доведено наявності договірних правовідносин саме із громадянином ОСОБА_1 та відповідно права вимоги до нього про стягнення грошової заборгованості, не надано доказів, що підтверджують обставини, якими обґрунтовуються вимоги в заяві про видачу судового наказу.

Згідно п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.1, 2, 8, 9 ч.1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою заявою в порядку, вставленому цим розділом, після усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 95, 161, 163, п.1 ч.1 ст.165, 166, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст.165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому Розділом ІІ ЦПК України, після усунення недоліків.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Зизич