КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №939/796/23 Головуючий у суді І інстанції: Міланіч А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Головуючого судді: Сушко Л.П.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Олійника В.І.,

секретар судового засідання: Гайдаєнко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року про відмову в забезпеченні доказів у справі за заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з заявою про витребування доказів, а саме просила суд витребувати від компетентних державних органів (підрозділи Державної міграційної служби України, підрозділи Державної податкової служби України, органи Державної реєстрації актів цивільного стану, органи Національної поліції України інші органи, які вважатиме за необхідне запитати суд) відомості про чинне (дійсне) місце реєстрації ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Заява обгрунтована тим, що ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_3 у шлюбі до 2020 року, який було розірвано за рішенням суду

В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина ОСОБА_4 .

Заявниця вказувала, що з відповідачем (боржником) тривалий час не проживаємо разом, він не цікавиться дитиною та її благополуччям, не доглядає за нею, не надає коштів для її виховання, харчування, одягу, дитячих потреб в іграх, розвагах, розвитку.

Дитина проживає з заявницею та знаходиться на повному моєму утриманні та догляді. Заявниця одна забезпечує її харчування, догляд, розвиток, лікування, придбаваю харчі, одяг, іграшки, письмове приладдя, забезпечую потреби в іграх, розвагах, розвитку, відпочинку та гармонійному і цілісному розвитку.

В подальшому має намір звернутись до суду з позовною заявою (заявою про видачу судового наказу) про стягнення аліментів (додаткових витрат на дитину).

Зазначила, що за існуючими процесуальними правилами в заяві про видачу судового має бути вказано місце проживання (реєстрації) боржника (відповідача).

Зазначила, що зверталась до Бородянського районного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу, вказувавши останнє відоме мені місце проживання боржника (відповідача), однак ухвалою цього ж суду від 13 лютого 2023 року по справі 939/158/23 у видачі судового наказу було відмовлено з вказаних міркувань.

На підставі викладеного, на думку заявниці, необхідним та доцільним є подання заяви в порядку ст. 116 ЦПК України про витребування доказів (відомостей про місце проживання та реєстрації відповідача) до подання позовної заяви.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року заяву повернуто заявнику.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати та повернути матеріали справи до місцевого суду для їх вирішення по суті.

Доводи апеляційної скарги обгрунтовані тим, що заявник з метою звернення до суду для стягнення аліментів з батька свої дитини подала заяву про витребування відомостей про місце проживання (реєстрації батька дитини (потенційного відповідача), оскільки за чинним процесуальним законом в заяві про стягнення аліментів має бути визначено місце проживання відповідача.

Зазначила, що у заяві про витребування доказів було чітко визначено, що заявник раніше зверталась до Бородянського районного суду Київської області з заявою про видачу судового наказу, вказувавши останнє відоме місце проживання боржника (відповідача), однак ухвалою цього ж суду від 13 лютого 2023 року по справ 939/158/23 у видачі судового наказу заявниці було відмовлено з міркувань необхідності зазначення місця реєстрації відповідача.

Саме тому виникає процесуальна необхідність отримання відомостей про місце проживання відповідача. Неотримання таких відомостей принципово перешкоджає поданню позовної заяви (заяви про видачу судового наказу). Неотримання таких доказів може обумовити зникнення (зміну місця проживання) відповідача, його загибель, втечу за кордон тощо.

На підставі викладено, скаржниця вважає, що повернення вказаної заяви ухвалою суду першої інстанції від 07.04.2023 року є незаконним, нелогічним, невмотивованим, тому ухвала підлягає скасуванню.

Відзив у встановлений апеляційним судом строк не надходив.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву про забезпечення доказів, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 117 ЦПК України та обґрунтовував свої висновки тим, що оскільки в ній не зазначено обгрунтування необхідності забезпечення доказів, зокрема, щодо наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Однак такі висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлено, що ОСОБА_1 подала до суду клопотання про забезпечення доказів, а саме просила витребувати від компетентних державних органів відомості про чинне місце реєстрації ОСОБА_3 ..

Вказувала, що ОСОБА_1 перебувала з ОСОБА_3 у шлюбі до 2020 року, який було розірвано за рішенням суду

В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина ОСОБА_4 .

Обгрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 вказувала, що з відповідачем (боржником) ОСОБА_3 тривалий час не проживаємо разом, він не цікавиться дитиною та її благополуччям, не доглядає за нею, не надає коштів для її виховання, харчування, одягу, дитячих потреб в іграх, розвагах, розвитку.

Зазначила також, що в подальшому має намір звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. А тому вважає, що у відповідності до норми цивільно-процесуального права необхідним та доцільним є подання заяви в порядку ст. 116 ЦПК України про витребування доказів (відомостей про місце проживання та реєстрації відповідача) до подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч.2 ст.116 ЦПК України).

Форма та зміст заяви про забезпечення доказів, яка подається до суду, визначені у ст.117 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомі відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до приписів ч.4 ст.117 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи вище викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про повернення заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, оскільки суд першої інстанції не звернув уваги на те, що звертаючись з заявою про забезпечення доказів заявниця просила витребувати від компетентних державних органів відомості про місце реєстрації ОСОБА_3 , що не є доказом у розумінні норм ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч. 10 ст. 187 ЦПК України якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Таким чином, оскільки позивач має намір звернутись в подальшому до суду з позовною заявою (заявою про видачу судового наказу) про стягнення аліментів, позивачу необхідно буде вказати останню відому їй адресу місця проживання відповідача по справі, а суд першої інстанції, в праві отримати відповідь від відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи на свій запит щодо місце реєстрації відповідача.

Апеляційний суд також звертає увагу, що чинний ЦПК України не встановлює обов`язку для позивача вживати заходи спрямовані на встановлення зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання відповідача та додавати до позовної заяви докази на підтвердження належності учасникам справи засобів зв`язку.

Із зазначених міркувань апеляційний суд виходить і щодо зазначення засобів зв`язку учасників по справі, оскільки позивач зазначає вказані засоби зв`язку, у разі, якщо вони позивачу відомі.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу суду першої інстанції також на те, що відповідно до ч. 5 ст. 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції помилково вважав, що заява подана у порушення вимог п. 5 ч. 1 ст. 117 ЦПК України, а саме те, що заява не містить обгрунтування необхідності забезпечення доказів. Оскільки заявниця звертаючись з заявою про витребування доказів щодо місця реєстрації відповідача (боржника) зазначила, що має намір в подальшому звернутись до суду з позовною заявою (заявою про видачу судового наказу) про стягнення аліментів. Разом з тим суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відомості які просить витребувати заявниця у суду, не є доказом у розумінні норм ЦПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки Бородянським районним судом Київської області ухвалу від 07 квітня 2023 року постановлено з порушенням норм процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381 ЦПК України, Київський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 07 квітня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено «08» вересня 2023 року.

Головуючий суддя Л.П. Сушко

Судді Д.Р. Гаращенко

В.І. Олійник