Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2752/23
Провадження № 2-о/935/57/23
У Х В А Л А

04 вересня 2023 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Василенко Р.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Заявники звернулися до Коростишівського районного суду Житомирської області з заявою про розірвання шлюбу.

За приписами п. 3 ч. 2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку окремого провадження.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Дана заява підлягає залишенню без руху, оскільки така, в порушення п. 5 ч. 3 та ч.6 ст.175 ЦПК України не містить відомостей, необхідніх для правильного вирішення спору та викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Правове регулювання припинення шлюбу здійснюється, зокрема, главою 11 Сімейного кодексу України.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання відповідно до приписів ст. 105 СК України.

Відповідно до ч.3 ст.293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року за № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст.109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений.

Отже, спільна заява про розірвання шлюбу подається до суду разом з письмовим договором про те, з ким будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братимуть заявники, з зазначенням умов здійснення права на особисте виховання дітей, а також договір між подружжям про розмір аліментів на дитину, який має бути нотаріально посвідчений. Тобто, ці договори, повинні бути подані до суду одночасно з спільною заявою про розірвання шлюбу.

При ознайомленні з поданою заявою, встановлено, що до заяви не додано нотаріально посвідченого договору про розмір аліментів на дітей. Аліментні зобов`язання того з батьків, хто проживатиме окремо від дитини повинні визначатись у договорі про розмір аліментів на дитину, що повинен відповідати вимогам, які визначені п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 та бути нотаріально посвідченим.

Неподання до спільної заяви про розірвання шлюбу нотаріально посвідченого договору відповідно до вимог ст. 109 СК України, унеможливлює розгляд спільної заяви про розірвання шлюбу судом в порядку ст. 294 ЦПК України.

Разом з цим згідно ч.4 ст. 177 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, заявниками повинен бути сплачений судовий збір.

Враховуючи наведене, вважаю, що до позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України та залишити її без руху, надавши заявникам строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,

постановив:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Встановити термін для усунення виявлених судом недоліків заяви десять днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, заява бути вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Роман ВАСИЛЕНКО