Справа № 464/5061/23
пр.№ 2/464/1439/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання Бізіля І.І.,

за участі: відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

встановив:

позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення аліментів на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше прожиткового мінімуму на працездатну особу, до закінчення навчання та з індексацією відповідно до закону.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народилася у шлюбі між її батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 09.12.2008 присуджено стягувати з її батька ОСОБА_1 аліменти на користь її матері ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 400,00 грн., щомісячно, починаючи з 10.10.2008 і до досягнення нею повноліття. 22.07.2023 позивач досягнула повноліття. Разом з тим, навчається у Львівському фаховому коледжі декоративного й ужиткового мистецтва ім. І. Труша на 4 курсі денної форми навчання за спеціалізацією «Художнє ткацтво», термін закінчення навчання 30.06.2024. Зазначає, що хоча і навчається на державній формі, однак потребує здорового харчування, належних умов проживання, забезпечення навчальними матеріалами та умовами розвитку та дозвілля, а допомога матері, яка перебуває на обліку у Центрі зайнятості, є недостатньою, водночас є достатні підстави вважати, що відповідач має змогу надавати їй матеріальну допомогу, у зв`язку із чим просить суд позовні вимоги задовольнити та стягувати з батька на її користь аліменти, як на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 07.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду з заявою, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить здійснювати розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі, не заперечив щодо їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, встановив наступне.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

При цьому, статтею 181 СК України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Разом з тим, у відповідності до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Так, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. ч. 1-2 ст. 199 СК України).

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд приймає до уваги обставини, що мають значення, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При дослідженні доказів, судом встановлено наступне.

ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Львові, батьками є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.08.2005, виданого Львівським міським управлінням юстиції (а. с. 6).

Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14.11.2008 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , укладений 23 вересня 2003 року, зареєстрований у міському відділі РАГС ЛОУЮ, актовий запис №2733, розірвано (а. с. 7).

На підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 09.12.2008 з ОСОБА_1 стягувались аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 400,00 грн., щомісячно, починаючи з 16.10.2008 і до досягнення дитиною повноліття (а. с. 9).

Як вбачається з довідки №77 від 20.07.2023, виданої КЗ ЛОР Львівський фаховий коледж декоративного і ужиткового мистецтва ім. І. Труша І-ІІ рівня акредитації, ОСОБА_2 є студентом 4-го курсу, спеціалізації «художнє ткацтво» державної, денної форми навчання КЗ ЛОР Львівський фаховий коледж декоративного і ужиткового мистецтва ім. І. Труша. Термін закінчення навчання 30.06.2024 (а. с. 10).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади від 19.07.2023 (а. с. 11,12).

З довідки №530 від 18.07.2023, виданої Львівською філією Львівського обласного центру зайнятості, вбачається, що ОСОБА_3 перебуває на обліку як безробітна в Львівській філії Львівського обласного центру зайнятості з 02.02.2023 (а. с. 13).

Так, при визначенні розміру аліментів, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, а також визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2024 року, а тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Разом з тим, щодо вимог про стягнення аліментів не менше половини прожиткового мінімуму на працездатну особу та з індексацією відповідно до закону, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом встановлені прожиткові мінімуми для дітей віком до 6 років, від 6 років до 18 років та на працездатних осіб. Прожитковий мінімум на повнолітніх дочку, сина законом не передбачено, а відтак розрахувати такий розмір неможливо.

Таким чином, поширення категорії «мінімальний гарантований розмір аліментів» на стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, дочку є безпідставним.

Враховуючи, що позивач є повнолітньою працездатною особою, яка продовжує навчання і має право на одержання аліментів до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трирічного віку, чинним законодавством України не передбачено встановлення для неї мінімального гарантованого розміру аліментів, відтак суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Одночасно, розмір аліментів на повнолітню дитину у частці від заробітку (доходу) платника аліментів не підлягає індексації відповідно до закону, оскільки вказані положення не передбачені ст. 183 СК України, а також такі не застосовуються до даних правовідносин, а тому в цій частині позову також слід відмовити.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 01 серпня 2023 року.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивач при зверненні до суду з таким позовом звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 536,80 грн.

На підставі ст. ст. 182, 198, 199, 200, 201 СК України, керуючись ст. ст. 2, 81, 141, 263265, 430 ЦПК України, суд,

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 01 серпня 2023 року і до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2024 року.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 11 вересня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Головуюча Сабара Л.В.