КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 367/6621/19 Головуючий у 1 інстанції: Кравчук Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складіколегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Городок Яни Володимирівна, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

В серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Зазначила, що з 05 вересня 2003 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2019 року. Від шлюбу вона і відповідач мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Після розірвання шлюбу вони і відповідач проживають за однією адресою, але на різних поверхах будинку. Діти проживають з нею. Відповідач проживає разом зі своєю новою співмешканкою та не приймає участі в утриманні дітей, які навчаються у школі, потребують значних коштів для забезпечення їх належного харчування, придбання одягу, розвиток, іграшки та книжки.

ОСОБА_2 просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на утримання двох дітей, у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку і до їх повноліття, починаючи з дня звернення до суду.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 серпня 2019 року до досягнення дітьми повноліття. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. Допущено негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 . Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що на час подання ОСОБА_2 та до 25 лютого 2022 року неповнолітні діти фактично проживали разом з відповідачем в одному будинку, а тому суд безпідставно стягнув аліменти з ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей, починаючи з 15 серпня 2019 року. ОСОБА_2 не надала суду належних та допустимих доказів того, що діти перебувають на її утриманні. Вона поводиться неадекватно та не слідкує за дітьми, зважає їх на небезпеку. Відповідач ОСОБА_1 завжди повністю матеріально забезпечував своїх дітей, створив їм належні умови проживання, купував продукти харчування, одяг, організовував їм дозвілля та відпочинок. Метою звернення ОСОБА_2 з даним позовом було забезпечення її власних інтересів.

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. Просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого додаткового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивачка і відповідач з 05 вересня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі , який розірваний рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 24 червня 2019 року. Від шлюбу сторони мають двох дітей - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1, а.с.10).

Після припинення шлюбних відносин ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишилися проживати за однією адресою в будинку АДРЕСА_1 , але в різних приміщеннях. Діти залишилися проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 . З 25 лютого 2022 року ОСОБА_1 виїхав за кордон.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 15 серпня 2019 року до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. ст. 12, 81 ЦПК України).

Суд першої інстанції дійшов законного і обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, оскільки відповідач не надав доказів на спростування проживання дітей з матір`ю та їх утримання нею.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на те, що до 25 лютого 2022 року неповнолітні діти фактично проживали разом з батьком ОСОБА_1 в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , і він у повному обсязі забезпечував їх матеріально, оскільки відповідач не надав на підтвердження цього доказів. Сам факт проживання сторін та їх дітей в одному будинку не виключає стягнення із ОСОБА_1 аліментів.

Судом встановлено, що в серпні 2020 року ОСОБА_1 звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і 10 вересня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області видав судовий наказ№367/5253/20. Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 20 грудня 2021 року у справі №367/5253/20, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 08 червня 2022 року, задоволена заява ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та скасовано виданий за заявою ОСОБА_1 судовий наказ Ірпінського міського суду Київської області від 10 вересня 2020 року. Вказаною ухвалою суду встановлено, що станом на момент звернення ОСОБА_1 до Ірпінського міського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей у провадженні цього ж суду вже перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Під час розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, суд допитав неповнолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , які пояснили, що їх матеріальним забезпеченням та вихованням займається виключно матір - ОСОБА_2 .

Колегія суддів відхиляє як безпідставні посилання представника ОСОБА_1 , що метою звернення ОСОБА_2 з даним позовом є забезпечення її власних інтересів. ОСОБА_1 як платник аліментів має право контролювати їх цільове використання у встановленому законом порядку.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Таким чином, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Городок Яни Володимирівна, яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 травня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Крижанівська Г.В.