07.09.2023 Справа № 696/614/23
№ 2/696/181/23
07 вересня 2023 року м. Кам`янка
Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Білопольської Н.А.,
секретаря судового засідання Бондарь Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) учасників справи, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Кам`янського відділу Державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області, про збільшення розміру аліментів, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 на її користь, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити їх у розмірі 1/4 частки всіх доходів платника аліментів на дитину щомісячно.
Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2013 року, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_3 , який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Заочним рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 25 липня 2016 року стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 750,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 17 червня 2016 року. На теперішній час виховання, навчання і утримання сина потребує значно більших затрат, а сума 750,00 грн. є меншою від мінімального гарантованого розміру аліментів та не може покрити усі необхідні витрати на дитину.
На сьогоднішній день відповідач служить у Збройних Силах України, має стабільний та значний дохід, а тому у нього є можливість виділити на утримання сина суму грошових коштів, яка б була достатньою для повноцінного забезпечення потреб дитини. За таких обставин просить змінити розмір аліментів та визначити їх в частині від доходу батька, а саме в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) батька дитини.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позов повністю підтримує та просить його задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач відзиву на позов не подав, в судове засідання повторно не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений.
Третя особа про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, проте до судового засідання представник не з`явився. Жодної думки щодо предмету спору не висловлено.
Відповідно до ст. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд 07 вересня 2023 року постановив ухвалу про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
За таких обставин у суду є підстави для ухвалення заочного рішення.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
У частині 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частини першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлює, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Обов`язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення нею повноліття, являє собою як моральний, так і правовий обов`язок батьків.
Згідно статті 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною 5 статті 157 цього Кодексу.
Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 січня 2013 року.
Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).
Заочним рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 25 липня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 750,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття на користь матері дитини ОСОБА_1 , починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а саме з 17 червня 2016 року (а.с. 10).
З довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 775936 від 17 листопада 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 17 листопада 2020 року встановлена II група інвалідності з висновком про умови та характер праці «працепристосування», вона потребує лікування та нагляду профільного спеціаліста (а.с. 19).
В позовній заяві з посиланням на відповідь військової частини НОМЕР_1 від 25 квітня 2023 року № 370/3179 (а.с. 49) зазначено, що відповідач по справі перебуває на військовій службі у Збройних Силах України.
Відповідач з цього приводу заперечень чи будь-яких інших заяв та клопотань не заявляв.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України).
Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
За приписами частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Частина 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи зміст статей 181, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням зміни матеріального становища платника аліментів є зміна доходів, витрат, активів тощо. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (абзац 2 частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України).
За положеннями статті 192 Сімейного кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 Сімейного кодексу України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).
Крім того, суд виходить з того, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини.
Суд наголошує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 рок установлено прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років 2833,00 грн.
50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років складає 1416,50 грн.
Станом на сьогодні позивачка отримує аліменти на утримання дитини у розмірі 750,00 грн., що менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд прийшов до висновку, що аліменти на утримання дитини у розмірі 750,00 грн. є недостатніми для її всебічного та гармонійного розвитку.
Зважаючи на викладене, проаналізувавши позовні вимоги, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи із принципу справедливості та розумності, закріпленого у ст. 3 Цивільного кодексу України, суд доходить висновку, що розмір аліментів, який заявлений, є обґрунтованим, а тому має бути змінено шляхом зміни розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання дитини з 750,00 грн. до 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття, що повністю відповідає вимогам статей 182 та 183 Сімейного кодексу України.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.
За таких обставин, враховуючи наведене вище та із урахуванням якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову та стягує аліменти в новому розмірі саме із дня набрання рішенням законної сили.
З частини 6 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи те, що позивач згідно Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги про збільшення розміру аліментів, тому суд дійшов висновку про стягнення судового збору у розмірі 1073,60 грн. з відповідача в дохід держави.
На підставі вищевикладеного, відповідно до статті 51 Конституції України, статей 141, 180-182, 184, 191, 192 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280-282, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
Змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі заочного рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 25 липня 2016 року у справі № 696/716/16-ц з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінивши їх з 750,00 (сімсот п`ятдесяти) гривень, та визначити їх у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) на дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.
Розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону на підставі ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України.
Виконавчий лист по справі за № 696/716/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину - відкликати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Суддя Н.А. Білопольська