Справа № 606/1406/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області під головуванням судді Іванченко А.М., за участю секретаря судового засідання Порчика Р.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області надійшла вказана позовна заява, в якій позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), щомісячно, з дня звернення до суду з даним позовом до досягнення старшою дитиною повноліття.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що з 09.10.2008 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Під час шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . На теперішній час шлюб між сторонами розірвано. Відповідачка самоусунулася від виконання своїх материнських обов`язків, матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутись до суду.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін.

Позивач до судового засідання не з`явився, у прохальній частині позову зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, відзиву на позов не подала, про поважність причин неможливості прибуття її в судове засідання суд не повідомила.

Тому суд у відповідності до статті 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 09.10.2008 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , актовий запис 1658, прізвище дружини після укладання шлюбу змінено на ОСОБА_7 (а.с.7)

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони по справі.(а.с. 12)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони по справі. (а.с. 13)

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сторони по справі (а.с. 14)

Рішенням Теребовлянського районного суду від 10.09.2020 рок шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.8)

Згідно довідки №09-04/14-121 від 18.07.2023 року виданої старостою с.Мшанець, ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 . Склад сім`ї наступний: дочка- ОСОБА_3 , син ОСОБА_4 , син- ОСОБА_5 (а.с11)

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Положеннями статті 141 Сімейного Кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтями 180, 181 Сімейного кодексу України, передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до діючих норм законодавства батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі статтею 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі зазначеного, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, враховуючи те, що судом встановлено, що діти проживають з батьком та знаходиться на його утриманні, те, що обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька дитини, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно частини першої статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує в порядку статті 141 ЦПК України.

На підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, а відповідно до частини шостої статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, визначеному КМУ.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору за вимогами щодо стягнення аліментів, то судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 180, 182, 191, 199 СК України, ст. ст. 3, 12, 13, 7680, 89, 141, 263265,280,289 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 20 липня 2023 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , у дохід держави судовий збір у сумі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн.) 60 коп. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду..

Суддя: А.М. Іванченко