Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2035/15-ц
Провадження № 4-с/376/2/2023
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сквирський районний суд Київської області у складі головуючого судді Віговського С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира скаргуОСОБА_1 , представник заявника адвокат: Тараненко Ярослав Юрійович, заінтересовані особи: головний державний виконавець Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Страмко Ірина Михайлівна, ОСОБА_2 , про визнання дій державного виконавця неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та поновлення пропущеного з поважних причин строку для подання скарги, -
Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Тараненко Ярослав Юрійович звернувся до суду із вказаною скаргою та просить суд визнати дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Страмко І.М. (далі головний державний виконавець) щодо розрахунку заборгованості в частині нарахування індексації в межах виконавчого провадження № 51541034 неправомірним; зобов`язати головного державного виконавця провести перерахунок нарахування індексації розміру аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі в межах виконавчого провадження № 51541034; поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги.
Представник заявника мотивує вимоги тим, що рішенням Сквирського районного суду Київської області від 24 грудня 2015 року у справі № 376/2035/15 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., починаючи з 25 вересня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. 24 грудня 2015 року на виконання рішення суду Сквирський районний суд Київської області видав відповідний виконавчий лист. На підставі виконавчого листа головним державним виконавцем Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мироненко Н.М. відкрито виконавче провадження №51541034. При цьому, в провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа № 361/2999/20 за позовом ОСОБА_2 , яка діє в інтересах сина ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Самко Ніна Тарасівна, Служба у справах дітей та сім`ї Сквирської РДА Київської області про визнання договору дарування квартири недійсним. В межах розгляду справи про визнання договору дарування квартири недійсним до її матеріалів було додано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 03 березня 2023 року по виконавчому провадженню № 51541034.
Представник заявника адвокат Тараненко Ярослав Юрійович також зазначає, що копію розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03 березня 2023 року по виконавчому провадженню № 51541034 стягувачем ОСОБА_2 було направлено на його, як представника, адресу, шляхом використання мобільного застосунку «Viber» 22 березня 2023 року.
Відтак, представник заявника адвокат Тараненко Ярослав Юрійович вважає, що заявник ОСОБА_1 фактично дізнався про наявність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03 березня 2023 року по виконавчому провадженню № 51541034 лише 22 березня 2023 року від стягувача ОСОБА_2 .
Суд, перевіривши скаргу на дотримання строків звернення з останньою до суду, а також дослідивши викладені у ній обставини та додані до неї письмові докази дійшов до висновку про поновлення ОСОБА_1 пропущеного процесуального строку.
Відповідно до положень статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Верховний Суд зауважує, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.
Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду від 18.11.2020 у справі № 466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
Суд вважає за необхідне відмітити, що законодавцем у статті 449 ЦПК України закріплені імперативні строки (10 днів і 3 дні), протягом яких можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Тобто, це строки в межах яких особа може звернутися з відповідною скаргою для захисту своїх порушених прав або інтересів.
Виходячи із змісту поданої представником заявника скарги убачається, що строк звернення з даною скаргою становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
З наведених заявником у скарзі обґрунтувань убачається, що він оскаржує дії державного виконавця щодо правильності обчислення розміру заборгованості за аліментами в частині нарахування індексації в межах виконавчого провадження №51541034.
Згідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом (ч. 3 ст. 195 СК України).
Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Положеннями ст. 18 Закону "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Частиною 1 ст. 19 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Відповідно до абзаців 1, 3 частини першої статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Враховуючи вказані положення законодавства, учасник виконавчого провадження обґрунтовано покладається на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця, однак таке очікування не може бути надто тривалим.
У випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 04.02.2022 у справі № 925/308/13-г зазначив, що за змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях ст. 341 ГПК (аналогічно положенню п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України), він доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.
Під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у ч. 1 ст. 341 ГПК (аналогічно положенню п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України), необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).
Згідно п. 2 ч. 4, ч. 13 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі подання заяви стягувачем або боржником. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів видається органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем на вимогу стягувача протягом трьох робочих днів у випадках, встановлених законом. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі. Форма довідки встановлюється Міністерством юстиції України.
Матеріали справи не містять відомостей про направлення головним державним виконавцем, який згідно ч. 1 ст. 450 ЦПК України належним чином повідомлявся судом про розгляд скарги, розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.03.2023 року за виконавчим провадженням № 51541034 на адресу боржника ОСОБА_1 , зазначену у виконавчому листі виданому Сквирським районним судом Київської області за № 376/2035/15 від 24.12.2015 року, у строк та в порядку визначених вимогами ст.ст. 28, 71 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак суд вважає, що ненаправлення документів виконавчого провадження є достатньою підставою для визнання причин пропуску поважними та поновлення судом пропущеного строку.
Керуючись ст.ст. 6, 19 Конституції України, ст.ст. 184, 195 Сімейного кодексу України, ст.ст. 18, 19, 28, 71 Закону України "Про виконавче провадження", ст.ст. 120-124, 126, 127, 353, 447, 449, 450 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Поновити ОСОБА_1 пропущений з поважної причини процесуальний строк для звернення до Сквирського районного суду Київської області зі скаргою на дії головного державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Страмко Ірина Михайлівна щодо неправильності обчислення розміру заборгованості за аліментами в частині нарахування індексації в межах виконавчого провадження № 51541034.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С. І. Віговський