печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

за участю секретаря судових засідань - Ковалівській В.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про зобов`язання вчинити певні дії, повернути надмірно стягнуті кошти та відшкодувати моральні збитки,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року позивач звернулася до Печерського районного суду м. Києва із вищевказаним позовом до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (далі - АТ «Райффайзен Банк Аваль») та просила стягнути з відповідача на її користь надмірно стягнуті кошти в розмірі 11042,16 грн., моральну шкоду у розмірі 10000 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного 06.07.2005 року Кредитного договору з Відповідачем, Позивачу було надано кредит у розмірі сумі 30 000,00 доларів США (еквівалент 151 650,00 грн.), які остання повертала добровільно тривалий час.

У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань, 02.09.2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» направив до Обухівського районного суду Київської області позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 014/03-2/900 від 06.07.2005 року.

Цими діями, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» змінив порядок умови і строк дії Кредитного договору, у зв`язку з чим право нараховувати проценти за Кредитним договором припинилось.

28.11.2014 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором № 014 03-2 900 від 06.07.2005 року в розмірі - 20 106 грн.26 коп., заборгованість по процентах 1 699 гри. 77 коп., пеню за прострочення кредиту та процентів 2 925 грн., сплачений судовий збір 247 грн. 31 коп., а всього стягнути 24 978 грн. 34 коп.

На виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.11.2014 року виданий виконавчий лист № 372/4419/14-ц від 04.08.2015 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за Кредитним договором № 014/03-2/900 від 06.07.2005 року в розмірі 24 978,34 грн.

11.02.2016 року Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції відкрив виконавче провадження № 50146091 на підставі Виконавчого листа № 372/4419/14-ц від 04.08.2015 року та вже 30.06.2016 року виніс Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з відсутністю майна на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу та інформація в ПФУ відносно боржника була відсутня.

З часом, АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 10.06.2019.

18.06.2019 заступник начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гаврилюк О.С. відкрив виконавче провадження № 59375636 на підставі виконавчого листа № 372/4419/14-ц виданий 04.08.2015 Обухівським районним судом Київської області про стягнення боргу в сумі 24978,34 грн.

21.11.2019 року заступник начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Прізов В.І. виніс постанову про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 59375636 у розмірі 2497,83 грн. та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 59375636 у розмірі 1 069.00 грн.

В той же день, заступник начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прізов В.І. виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню № 59375636 в якій постановив здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 20 відсотків до виплати загальної суми боргу у розмірі 28545,17 грн.

31.05.2022 Державним виконавцем Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кухарем О.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 59375636 у зв`язку з його виконанням в повному обсязі , що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Станом на дату звернення з позовною заявою до суду, з Позивача стягнуто на користь Відповідача 36 020,50 грн., що є більшою за визначену Виконавчим листом заборгованість у розмірі 24 978,34 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, позивач вважає, що вона виконала зобов`язання за Виконавчим листом в повному обсязі, у зв`язку з чим зобов`язання за Кредитним договором припинилось, а відтак, поверненню підлягають кошти в сумі 11042,16 грн., як безпідставно отримані.

Крім того, позивач наголошувала, що дана ситуація завдала їй моральних страждань, яка втратила відчуття спокою та особистого комфорту, відчуває постійне напруження та втратила відчуття захищеності, що призвело до фізичного та психічного виснаження що вплинуло на відносини з близькими та оточуючими людьми, втрата довіри до банку та банківської системи в цілому, перебуває у постійній тривозі та у стані очікування наступних неправомірних дій з боку Відповідача та інших працівників банку, які як видно з їх дій продовжуватимуть порушувати законодавство.

Також, Позивач відчула сильний стрес, викликаний хвилюванням, пов`язаним з неправомірними діями Відповідача, порушенням налагодженого стану життя в зв`язку з тим, що Позивач не могла скористатися своїми коштами та усвідомлювала факт неправомірної втрати свого майна.

Дії Відповідача та інших працівників банку, призводять до виникнення грошових витрат на консультації з юристами, адвокатами, складання та надсилання заяв, скарг, звернень, повідомлень, позовів.

Протиправними діями та бездіяльністю Відповідача спричинено Позивачу не тільки матеріальну, але й моральну шкоду, яку вона оцінює в 10 000,00 грн.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18.04.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам роз`яснено їх процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.

До суду був поданий відзив від представника відповідача АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Теленик О.А. на позов з викладенням своїх міркувань по суті предмету позову з посиланням на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, в якому остання просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що надані Заявником докази і фактичні обставини справи не дають обґрунтованих підстав вважати, що обов`язок ОСОБА_1 щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 014/03-2/900 від 06.07.2005 року припинено, Заявник не довів та не надав належні та допустимі докази на підтвердження припинення обов`язку щодо погашення заборгованості за кредитом, обґрунтованості зазначеного припинення. Тобто відсутні правові підстави для повернення стягнутих коштів.

27.11.2014 ОСОБА_1 підписала Угоду № PDV2-730152 від 27.11.2014 про акцепт Публічної пропозиції/Угода (далі - «Заява»). Відповідно до цієї угоди ОСОБА_1 прийняла/акцептувала публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (надалі «Стягувач», «Банк», Кредитор») про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.raiffeisen.ua, висловила повну та безумовну згоду з її умовами, та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами.

Відповідно до п.9 Публічної угоди: «Клієнт надає Банку право здійснювати Договірне списання грошових коштів з Рахунків Клієнта в Банку в будь-яких валютах (у тому числі з рахунків, що будуть відкриті Клієнтом у майбутньому), реквізити яких Банк визначить самостійно, в сумах, необхідних для виконання грошових зобовязань Клієнта перед Банком. У тому числі для сплати пені, штрафів та відшкодування збитків, а також у випадках та сумах, необхідних для виконання Банком вимог FACTA стосовно Клієнта. Договірне списання здійснюється Банком відповідно до Правил на підставі меморіального ордеру до повного погашення заборгованості Клієнта перед Банком або повного утримання Банком сум на виконання вимог FACTA. Банк є отримувачем коштів по Договірному списанню та спрямовує їх відповідна до мети Договірного списання».

Відповідно до п.3.4. Кредитного договору, відповідно до чинного законодавства, Позичальник доручив Кредитору самостійно визначати порядок погашення кредитної заборгованості (кредиту, відсотків за користування кредитом, штрафів та пені).

На підставі вказаного Договору банківського обслуговування та Кредитного договору, джерелом погашення заборгованості за кредитом, до винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №59375636, були списані в рамках договірного списання кошти з карткового рахунку ОСОБА_1 , а також кошти стягнуті в рамках виконавчого провадження.

Також, зазначаємо, що до закінчення виконавчого провадження №59375636 кошти списувалися Банком в межах виконавчого провадження, тобто списання, на які посилається Позивач (з 26.04.2019 по 31.05.2022 року) були здійснені в межах виконавчого провадження, у зв`язку з невиконанням Боржником рішення суду у добровільному порядку. Також, при розрахунку, нібито надмірно сплачених коштів, Позивач зазначає лише про необхідність сплати 24 978,24 грн., не враховуючи також сплату Виконавчого збору, що становить 2 497,83 грн., тому представник відповідача вважає необґрунтованим розрахунок коштів заявлених до стягнення. Після завершення Виконавчого провадження було стягнуто 2267.25 грн.-18.10.2022 та 1892.06 грн. - 02.11.2022.

Щодо стягнення моральної шкоди, то представник відповідача звертав увагу, що згідно наявних в матеріалах справи письмових доказів, слід прослідкувати відсутність зі сторони Банку вчинення протиправної поведінки, наявність причинного зв`язку між шкодою і поведінкою та наявності вини.

29.06.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач заперечувала проти аргументів представника відповідача викладених у відзиві з підстав зазначених у позовній заяві.

29.06.2023 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві, а також заявив про застосування строків позовної давності, оскільки вважає, що позивач про можливе порушення свого права дізналася 13.06.2019 року (списання банком в межах Договірного списання коштів на виконання рішення суду), однак з позовною заявою звернулася лише у квітні 2023 року.

10.07.2023 представник позивача - ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи у його з позивачем відсутність, вимоги викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі.

03.07.2023 представник відповідача - Божонок Т.В. подала до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив такі обставини та дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що 06.07.2005 Акціонерний Поштово-пенсійний банк «Аваль» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 014/03-2/900 про надання кредиту у сумі 30000,00 дол. США (еквівалент 151 650,00 грн.). Свої зобов`язання банк виконав.

У зв`язку з невиконанням позивачем взятих на себе зобов`язань, 02.09.2014 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» направив до Обухівського районного суду Київської області позовну заяву до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 014/03-2/900 від 06.07.2005 року.

Цими діями, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» змінив порядок умови і строк дії Кредитного договору, у зв`язку з чим право нараховувати проценти за Кредитним договором припинилось.

28.11.2014 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позовну заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково, яке постановою Апеляційного суду Київської області залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за Кредитним договором № 014 03-2 900 від 06.07.2005 року в розмірі - 20 106 грн.26 коп., заборгованість по процентах 1 699 гри. 77 коп., пеню за прострочення кредиту та процентів 2 925 грн., сплачений судовий збір 247 грн. 31 коп., а всього стягнути 24 978 грн. 34 коп.

На виконання рішення Обухівського районного суду Київської області від 28.11.2014 року виданий виконавчий лист № 372/4419/14-ц від 04.08.2015 року, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за Кредитним договором № 014/03-2/900 від 06.07.2005 року в розмірі 24 978,34 грн.

11.02.2016 року Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Обухівського міськрайонного управління юстиції відкрив виконавче провадження № 50146091 на підставі Виконавчого листа № 372/4419/14-ц від 04.08.2015 року та вже 30.06.2016 року виніс Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв`язку з відсутністю майна на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення боргу та інформація в ПФУ відносно боржника була відсутня.

З часом, АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся із заявою про відкриття виконавчого провадження до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 10.06.2019.

18.06.2019 заступник начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Гаврилюк О.С. відкрив виконавче провадження № 59375636 на підставі виконавчого листа № 372/4419/14-ц виданий 04.08.2015 Обухівським районним судом Київської області про стягнення боргу в сумі 24978,34 грн.

21.11.2019 року заступник начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області Прізов В.І. виніс постанову про стягнення виконавчого збору по виконавчому провадженню № 59375636 у розмірі 2497,83 грн. та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 59375636 у розмірі 1 069.00 грн.

В той же день, заступник начальника Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Прізов В.І. виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню № 59375636 в якій постановив здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства у розмірі 20 відсотків до виплати загальної суми боргу у розмірі 28545,17 грн.

13.04.2022 представником АТ «Райффайзен Банк Аваль» - Салтиковим С.С. подано начальнику Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області заяву про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

31.05.2022 Державним виконавцем Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кухарем О.Ю. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 59375636 у зв`язку з його виконанням в повному обсязі, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов:

а) набуття або збереження майна,

б) набуття або збереження за рахунок iншої особи,

в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

З матеріалів справи вбачається, що стягненню з ОСОБА_1 підлягала сума у розмірі 28545,17, грн., з яких 24978,34 грн. - заборгованість за кредитом встановлена рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28.11.2014, 2497,83 грн. - виконавчий збір та 1069,00 грн. - витрати на проведення виконавчих дій.

Згідно з копії листа заступника начальника управління з обслуговування громадян - начальника відділу методології та організації роботи з обслуговування громадян Панової І. вбачається, що на підставі постанови державного виконавця Обухівського міськрайонногг відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 21.11.2019 ВП № 59375636, винесеної при примусовому виконанні виконавчого листа від 04.08.2015 № 372/4419/14-ц, проводились відрахування з пенсії ОСОБА_1 боргу у сумі 28545,17 грн. у розмірі 20%, починаючи з 01.01.2022 по 01.05.2022. В загальному з пенсії ОСОБА_1 за вищевказаний період було відраховано 9942,20 грн. (а.с. 73-75).

З долучених до матеріалів позовної заяви платіжних доручень вбачається, що ОСОБА_1 добровільно було сплачено 9400 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/03-2/900 від 06.07.2005 за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 28.11.2014, що не заперечується відповідачем та підтверджується долученими представником відповідача до заперечень на відповідь на відзив виписками по рахунку (а.с. 176-194).

Крім того, відповідачем самостійно проводилось списання коштів з карткового рахунку у період з 26.04.2019 по 02.11.2022 на загальну суму 19911,41 грн., що також підтверджується долученими представником відповідача до заперечень на відповідь на відзив виписками по рахунку (а.с. 195-203).

Відтак, відповідно до постанови від 21.11.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженню № 59375636, загальна сума боргу складала 28545,17 грн. Разом з тим, із ОСОБА_1 в рамках ВП № 59375636, добровільної сплати боргу позивачем та договірного списання коштів АТ «Райффайзен Банк Аваль» загалом було стягнуто 39253,61 грн. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що кошти в розмірі 10708,44 грн. слід повернути ОСОБА_1 як безпідставно стягнуті.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з АТ «Райффайзен Банк Аваль» моральної шкоди на користь позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Отже, визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті належить до компетенції суду на підставі прямої вказівки ЦК України, а проведення експертизи для визначення розміру такої шкоди не є абсолютно необхідним. Суд в будь-якому випадку повинен самостійно визначити обґрунтований розмір моральної шкоди залежно від критеріїв, наведених в ЦК України, а також з урахуванням будь-яких інших обставин, які мають істотне значення, керуючись при цьому вимогами розумності і справедливості.

Пунктами 3, 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з подальшими змінами та доповненнями, передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із порушенням наданих прав, порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя. Розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (душевних, психічних), яких зазнав позивач та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно з п. 5 вищевказаної постанови Пленуму, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Однак, на думку суду, при зверненні до суду позивач належним чином не обґрунтувала свої вимоги в частині розміру моральної шкоди, яку вона просить стягнути з відповідача.

Оскільки надмірне списання коштів з пенсійного рахунку позивача призвело до зміни способу життя, необхідності витрачати час для відновлення порушеного права, суд вважає доведеним розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню в сумі 2000 гривень, що буде відповідати принципу справедливості та співрозмірності із перенесеними переживаннями.

Зазначена шкода підлягає стягненню з відповідача у справі, як особи, з вини якої сталось безпідставне стягнення коштів, та внаслідок дій якої позивачу завдано моральні страждання.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає 21042,16 грн. та з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 648 грн. 45 коп. (12708,44 грн. х 100% : 21042,16 = 60,40% х 1073,60).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 1212 ЦК України, ст. 12, 13, 81, 141, 200, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про зобов`язання вчинити певні дії, повернути надмірно стягнуті кошти та відшкодувати моральні збитки задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 10708 (десять тисяч сімсот вісім) грн. 44 коп.) грн. безпідставно стягнених коштів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 2000 (дві тисячі) грн.. моральної шкоди.

Стягнути з Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_1 648 (шістсот сорок вісім) грн. 45 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», адреса місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-а, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Остапчук Т.В.