Справа №613/716/23 Провадження № 2/613/275/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участю секретаря судового засідання Нагорної С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/716/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЄАПБ», позивач) звернулось до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , відповідач), в якому просить:

1) стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором № 18364-11/2021 в розмірі 35990,00 грн., з яких: 11800,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24190,00 грн. сума заборгованості за відсотками;

2) стягнути зі ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 22 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестум» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 18364-11/2021.

21.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестум» (далі по тексту ТОВ «ФК «Інвестум») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №21092022, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Інвестум» передало (відступило) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло належні ТОВ «ФК «Інвестум» права вимоги до боржників вказаними у Реєстрі боржників, зокрема, до боржника ОСОБА_1 у розмірі 35990,00 грн., з яких: 11800,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 24190,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. сума заборгованості за пенею.

Позивач стверджує, що всупереч умовам кредитного договору, не заважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

З моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , а саме з 21.09.2022 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.

З огляду на викладене, позивач просить стягнути зі ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за вказаним договором у загальному розмірі 35990,00 грн.

Вказане зумовило звернення позивача до суду із відповідним позовом.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 29.05.2023 позовну заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов.

Засоби забезпечення позову не вживались.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надіслав до суду клопотання, у якому просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів, на задоволенні позову наполягав. Також зазначив, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідно до п. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання втретє не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У надісланій електронною поштою до суду заяві від 08.06.2023 просив перенести розгляд справи 09.06.2023 о 09:30 год. на іншу дату, посилаючись на неотримання ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з копіями доданих до неї документів, що позбавляє можливості відповідача завчасно підготуватись до розгляду справи, направити до суду відзив на позов та скористатися правничою допомогою.

У судовому засіданні 09.06.2023 судом було враховано поважність причин неприбуття відповідача у судове засідання, та за його заявою від 07.06.2023 відкладено судове засідання на 26.07.2023 о 08:45 год..

У надісланій електронною поштою до суду заяві від 25.07.2023 ОСОБА_1 просив перенести розгляд справи 26.07.2023 о 08:45 год. на іншу дату, посилаючись на неможливість прибуття у судове засідання, оскільки з 08:30 год. 25.07.2023 по 08:30 год. 26.07.2023 він перебуває на чергуванні в добовому наряді на території Золочівської ОТГ Богодухівського району Харківської області, тому фізично не має можливості бути присутнім на судовому засіданні.

У судовому засіданні 26.07.2023 судом було враховано поважність причин неприбуття відповідача у судове засідання, та за його заявою від 25.07.2023 відкладено судове засідання на 21.08.2023 о 08:45 год..

Відповідач ОСОБА_1 у судові засідання 21.08.2023 та 07.09.2023 повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подав.

18.07.2023 у приміщенні Богодухівського районного суду Харківської області відповідач ОСОБА_1 отримав копію ухвали суду від 29.05.2023 про відкриття провадження у справі, а також отримав позовну заяву з додатками до неї.

Враховуючи дату отримання відповідачем (18.07.2023) копій ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, встановлений ухвалою п`ятнадцятиденний строк подачі відповідачем письмового відзиву на позов сплинув 02.08.2023.

Станом на 07.09.2023 відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.ст. 174, 178 ЦПК України, та не направив до суду відзиву на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї. Причини неприбуття у судове засідання суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Суд зауважує, що двічі судові засідання у справі відкладалися за клопотаннями відповідача, при цьому будь-яких доказів неможливості прибути у судове засідання відповідачем не надано, також не надано доказів укладення договору про надання правничої допомоги. Крім того, можливість відповідача подавати заяви та клопотання забезпечується ресурсами системи «Електронний суд», а також, відповідач не позбавлений можливості направляти до суду письмові заяви та клопотання електронною поштою.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

22.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестум» (далі - Первісний кредитор, ТОВ «ФК «Інвестум») та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансового кредиту №18364-11/2021 (а.с. 5-6).

Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», що вказано у п. 6.1 вказаного договору.

Відповідно до п.п.1.1 договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 12000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Підпунктом 1.2. договору встановлена мета отримання кредитну: на власні потреби клієнта. Визначено, що кредит надається строком на 7 днів, тобто до 28.11.2021. Строк дії договору починається з моменту його укладання відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

За користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,50 % за добу (п.п.1.3 договору).

Кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної картки, вказаної клієнтом (п.п.1.6 договору).

Відповідно до п.п. 1.7 договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту фінансового кредиту, які розміщені на сайтах Товариства - https://www.zecredit.com.ua.

Згідно з п 6.7 підписанням цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту товариства.

Також 22.11.2021 сторонами підписано Додаток № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 18364-11/2021, та Інформацію про контактні дані сторін, основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформації щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, інші важливі правові аспекти (а.с. 6, 11).

28.11.2021 ОСОБА_1 звертався до директора ТОВ «ФК «Інвестум» із заявою про відстрочення виконання зобов`язання за договором про надання фінансового кредиту, внаслідок чого між сторонами було укладено Додаткову угоду № 3 до Договору про надання фінансового кредиту № 18364-11/2021 від 22.11.2021 (а.с. 7-9).

21.09.2022 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «ФК «Інвестум» укладено Договір факторингу № 21092022 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Інвестум» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «Інвестум» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Згідно з п. 1.1. Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі право на одержання яких належить Клієнту.

Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору.

Згідно з п. 1.2 Договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі Реєстру Боржників згідно Додатку №2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Підписаний Сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру Боржників - підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору (а.с.12-13).

Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 21.09.2022 до Договору факторингу № 21092022 від 21.09.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 35990,00 грн., з яких: 11800,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24190,00 грн. - сума заборгованості за відсотками; сума заборгованості за пенею 0,00 грн. (а.с. 15).

ТОВ «ФК «Інвестум» направляло на адресу відповідача повідомлення про відступлення прав вимоги за договором про надання споживчого кредиту та/або фінансового кредиту (а.с. 10).

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.09.2021 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №18364-11/2021 від 22.11.2021 за період з 21.09.2022 по 31.03.2023 (а.с. 16).

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №18364-11/2021 від 22.11.2021 в сумі 35990,00 грн., з яких: 11800,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24190,00 грн. - сума заборгованості за відсоткам.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно з ч. 4, 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Згідно з ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Статтею 12 вказаного Закону передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, кредитний договір було укладено в електронній формі.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Частиною 1 статті 516 ЦК України передбачено, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Щодо стягнення відсотків за користування кредитними коштами суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Так, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Таким чином, наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Як встановлено судом, та підтверджується матеріалами справи, відповідач ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором № 18364-11/2021 у загальній сумі 35990,00 грн., що складається із: 11800,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 24190,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорювалась та не спростована.

В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договорів, їх форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними.

На підставі викладеного, оскільки відповідач умови вказаного договору належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення зі ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 18364-11/2021 в розмірі 35990,00 грн..

Таким чином, вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2684,00 грн, що підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням № 36802 від 21.04.2023 (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 207, 526, 530, 1049, 1050, 1054 ЦК України, 4, 10-13, 43, 76-81, 141, 223, 247, 259, 263-265, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (місцезнаходження за адресою: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, , IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором № 18364-11/2021 від 22.11.2021 станом на 21.09.2021 у розмірі 35990 (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто) грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 07.09.2023.

Суддя О.С. Сеник