Справа № 199/4072/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого судді Авраменка А.М.,

при секретарі судового засідання Хамула А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа №199/4072/23 (провадження №2/199/1810/23) за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

30 червня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву та клопотання про надання сторонам строку для примирення, визначивши термін зупинення провадження у шість місяців. Клопотання мотивовано бажанням відповідача зберегти сім`ю, оскільки вважає можливим подальше примирення та відновлення подружніх стосунків в інтересах сторін та в інтересах їх спільних дітей.

Представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подано заперечення проти задоволення такого клопотання, зазначивши, що надання строку є лише затягуванням розгляду справи, та з огляду на тривалий час окремого проживання сторін наміри у позивача відновлювати шлюбні відносини відсутні.

Ознайомившись із матеріалами справи та поданих клопотань сторін, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частинами 8, 9 ст.7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно ст.240 ч.7 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини правовідносин сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про надання сторонам строку для примирення, ґрунтуючи свою правову позицію на наступному.

Так, зі змісту положень чинного законодавства слідує, що надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком, про що також зазначив і Верховний Суд у своїй постанові від 15 січня 2020 року по справі №200/952/18. Вирішуючи клопотання відповідача в цьому контексті, суд враховує категоричне заперечення представника позивача проти надання сторонам строку для примирення, та небажання позивача відновлювати шлюбні відносини з відповідачем. При цьому судом встановлено, що сторони остаточно припинили спільне проживання і підтримання шлюбних відносин ще з квітня 2022 року. За таких обставин призначенням сторонам строку для примирення суд вважає не тільки недоцільним, а й безрезультатним. При цьому ненадання такого строку не має негативно вплинути на права та інтереси спільної дитини сторін, оскільки навіть припинення шлюбу не позбавляє сторін наявних у них майнових та немайнових прав і кореспондуючих ним обов`язків батьків із виховання, матеріального утримання та участі житті спільної дитини.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.240, 251, 253, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення, відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України, оскарженню окремо від рішення суду не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.М. Авраменко