Справа № 288/1866/23
Провадження № 2/288/336/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Рудник М. І.,

з участю секретаря судових засідань - Колодяжної Н.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі відповідач) про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, посилаючись на те, що вона є співвласником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований у АДРЕСА_1 , з розміром частки у нерухомості 36/100.

Вказана нерухомість належить позивачу на підставі договору купівлі продажу будинку, посвідченого 05.05.2006 року державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори за реєстром № 1272 та зареєстровано за позивачем в Державному комунальному підприємстві Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації 25.05.2006 року, реєстраційний номер: 8838024.

Відповідно до розрахунку фактичного користування житлового будинку АДРЕСА_1 , виданого 12.11.2018 року КП «Бердичівське МБТІ» № 1836, зазначено, що у фактичному користуванні позивача знаходяться приміщення: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, загальною площею 33,0 кв.м.

Згідно довідки № 1682, виданої 17.10.2018 року КП «Бердичівське МБТІ», зазначено про те, що площа житлового будинку змінена в зв`язку з добудовою прибудови, згідно наказу Міжрегіонбуду від 09.08.2012 року № 404, що не є самовільним будівництвом.

Як вбачається з інформації, наданої КП «Бердичівське МБТІ», іншими співвласниками житлового будинку були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Проте, ОСОБА_3 , рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 вересня 2020 року у справі № 288/927/20 виділила належні їй 21/100 ідеальних частин вищевказаної нерухомості.

Інший співвласник ОСОБА_2 не бажає проводити поділ будинку, відповідно до розміру належних їй частки у праві власності.

Технічна можливість виділити належну позивачу частку є, що підтверджується висновком щодо технічного поділу об`єкту нерухомого майна, виготовленого станом на 19.10.2018 року Бердичівським міжміським бюро технічної інвентаризації за № 1683.

Відповідно до вказаного висновку, за технічними показниками, на 36/100 ідеальних частин будинку, може бути виділено приміщення: 1-1 площею 5,6 кв.м; 1-2 площею 2,8 кв.м; 1-3 площею 9 кв.м; 1-4 площею 7,8 кв.м; 1-5 площею 7,8 кв.м. Всього 33,0 кв.м.

Крім того, належна позивачу частина будинку має самостійний вхід.

Маючи намір нотаріально посвідчити договір про виділ належної позивачу частки житлового будинку вона звернулась до нотаріуса, проте їй було повідомлено про неможливість посвідчення даного правочину, через відсутність сторони, а саме: іншого співвласника житлового будинку.

В зв`язку з не бажанням іншого співвласника житлового будинку провести поділ будинку та виділити в натурі належні кожному з них частки, питання щодо виділення позивачу в натурі частки житлового будинку, розташованого у АДРЕСА_1 , можливе лише в судовому порядку.

Відповідно до висновку про вартість об`єкту оцінки, складеного 16.03.2021 року ТОВ «Партнер Екс», ринкова вартість об`єкта нерухомості 36/100 ідеальних часток житлового будинку, становить 85698,00 гривень.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить виділити їй у власність належні їй 36/100 ідеальних частин житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 , в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, приміщення житлового будинку, загальною площею 33,0 кв.м, а саме: коридор, загальною площею 5,6 кв.м, позначений на плані під номером 1-1; кладова, площею 2,8 кв.м, позначена на плані під номером 1-2; кухня, загальною площею 9,0 кв.м, позначена на плані 1-3; житлова кімната, площею 7,8 кв.м, позначена на плані під номером 1-4; житлова кімната площею 7,8 кв.м, позначена на плані під номером 1-5. Судові витрати залишає за собою.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує, щоб ОСОБА_1 було виділено у власність належні їй 36/100 ідеальних частин житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 .

Частина третя статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно частини 4 статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з Договору купівлі продажу будинку, укладеного 05 травня 2006 року, між ОСОБА_4 надалі продавець та ОСОБА_1 надалі покупець, продавець передала, а покупець прийняла у власність 36/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 . Договір зареєстровано в реєстрі за № 1272 /а.с. 9/.

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 25 травня 2006 року Державним комунальним підприємством «Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_1 зареєстрована власником 36/100 частки будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності виникло на підставі договору купівлі продажу /а.с. 10/.

Згідно Розрахунку фактичного користування житлового будинку АДРЕСА_1 , виданого 12 листопада 2018 року КП «Бердичівське МБТІ» за № 1836, в фактичному користуванні ОСОБА_1 знаходяться приміщення 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, загальною площею 33,0 кв.м, що складає 20/100 ідеальних часток житлового будинку вартістю 21549 гривень; в фактичному користуванні ОСОБА_5 знаходяться приміщення 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, 2-7, загальною площею 57,2 кв.м, сарай В-1, що складає 44/100 ідеальних часток житлового будинку вартістю 46705 гривень; в фактичному користуванні ОСОБА_2 знаходяться приміщення 3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7, загальною площею 50,3 кв.м, сарай Б-1, що складає 36/100 ідеальних часток житлового будинку вартістю 38414 гривень /а.с. 11/ .

Довідкою № 1682 від 17 жовтня 2018 року КП «Бердичівське МБТІ» визначено, що станом на 31.12.2012 року на підставі наявних документів житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований по праву приватної власності за ОСОБА_6 21/100 ід.часток житлового будинку згідно договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом Попільнянського районного округу 23.11.2005 року № 1939; ОСОБА_1 - 36/100 ід.часток житлового будинку згідно договору купівлі продажу посвідченого Попільнянською державною нотаріальною конторою 05.05.2006 року № 1272; ОСОБА_2 43/100 ід.часток житлового будинку згідно договору дарування посвідченого приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу 11.07.2008 року № 3541. Загальна площа будинку літ. А 1-140,5 кв.м, житлова площа будинку літ. А-1-62,0 кв.м, на земельній ділянці розташовано: сарай Б-1, сарай В-1 /а.с. 12/.

Як вбачається з Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виданого КП «Бердичівське МБТІ» 19 жовтня 2018 року за № 1683, власнику ОСОБА_1 , за технічними показниками об`єкт, а саме житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , може бути поділено /а.с. 13/.

Відповідно до Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовлений 11 жовтня 2018 року КП «Бердичівське МБТІ» Житомирської обласної ради, замовником технічної інвентаризації на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , вказана ОСОБА_3 /а.с. 14-16/.

Рішенням Попільнянського районного суду Житомирської області від 08 вересня 2020 року вирішено виділити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у власність належні їй 21/100 ідеальних частин житлового будинку та господарських будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 , в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, приміщення житлового будинку, загальною площею 57.2 кв.м., житловою площею 15.9 кв.м., а саме: коридор, загальною площею 13.7 кв.м., позначений на плані під номером 2-1; житлову кімнату, загальною площею 8.2 кв.м., позначену на плані під номером 2-2; коридор, загальною площею 10.5 кв.м., позначений на плані під номером 2-3; житлову кімнату, загальною площею 7.7 кв.м., позначену на плані під номером 2-4; кладову, загальною площею 3.7 кв.м., позначену на плані під номером 2-5; кухню, загальною площею 10.0 кв.м., позначену на плані під номером 2-6; кладову, загальною площею 3.4 кв.м., позначену на плані під номером 2-7 та господарські будівлі, до складу яких входить: сарай, позначений на плані В-1 /а.с. 17-19/.

Згідно висновку виданого ТОВ «Партнер-Екс», ринкова вартість 36/100 ідеальних часток житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , становить 85698 гривень 00 копійок. Дата оцінки 16.03.2021 року /а.с. 20/.

Як вбачається з повідомлення № 172/02-14 від 06 липня 2023 року приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, ОСОБА_1 відмовлено у посвідчені договору про виділ в натурі частки з нерухомого спільного майна, а саме: 36/100 ідеальних частин житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , так як відсутня інша сторона правочину /а.с. 23/.

У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу від 20 березня 1952 року до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04 листопада 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, яке він здійснює на власний розсуд і усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Частина 1 статті 356 ЦК України передбачає, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13, кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.

Відповідно до статті 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У відповідності до частини першої статті 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Положенням статті 364 ЦК України закріплено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною третьою статті 364 цього Кодексу визначено, що у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою КМУ від 25 грудня 2015 №1127.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 03 квітня 2013 року по справі № 6-12цс13, аналізуючи зміст норм статей 183, 358, 364 Цивільного кодексу України, зробила висновок, що виділ часток (поділ) майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину майна із самостійним виходом або у разі, коли є технічна можливість переобладнання такого майна в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Крім того, за змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України наведених в п.14 постанови від 22 грудня 1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», об`єкт нерухомого майна, який є спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі (виділу частки з нього), якщо можливо виділити сторонам ізольовані приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі приміщення або які можна переобладнати в такі.

У відповідності до пункту 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2).

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 р. N 7, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири (п. 6).

Технічна можливість виділити належну ОСОБА_1 36/100 частки нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 , є, що підтверджується Висновком щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, виготовленого 19 жовтня 2018 року Бердичівським МБТІ /а.с. 13/.

Разом з тим, статтею 367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Вчинення нотаріальних дій щодо порядку володіння та користування спільним майном або конкретними його частинами та укладення договорів про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі присвячено пункт 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5.

Відповідно до вищевказаного пункту Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зазначено, що договір про виділення частки в натурі може бути укладений між усіма учасниками спільної часткової власності або між кількома з них. Учасники спільної часткової власності вправі укладати договори про визначення розміру часток, зміну розміру часток, а також виділення частки в натурі (поділу). Договори про виділ частки в натурі майна (поділ), право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються нотаріусом на підставі документів, що посвідчують право власності на таке майно, або на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якщо державну реєстрацію права власності на нерухоме майно проведено без видачі документа, що посвідчує таке право.

За таких обставин, оскільки інший співвласник житлового будинку відповідач по справі не бажає проводити поділ будинку відповідно до розміру належної їй частки, що призвело до не можливості вчинити укладення відповідного правочину в порядку передбаченому статей 364, 367 ЦК України, позивач має право на звернення до суду за захистом свого права, шляхом виділу у натурі своєї частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України, можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності.

Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно вимог частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частку у домоволодінні, яку бажає виділити позивач ОСОБА_1 можна виділити в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна, без порушення цільового призначення, не порушуючи при цьому прав і законних інтересів іншого співвласника, адже частина будинку, якою користується позивач має окремий вхід та використовується нею незалежно від іншого співвласника.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для виділу в натурі позивачу у власність належні їй 36/100 ідеальних частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом просила залишити судові витрати за нею, а тому суд при ухваленні рішення не здійснює їх розподіл.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 (Із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2), Пунктом 6, глави 1, розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року за № 296/5; статями 183, 317, 319, 325, 328, 356-358, 361, 364, 367 ЦК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України; суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності задовольнити.

Виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , у власність належні їй 36/100 ідеальних частин житлового будинку, що розташований у АДРЕСА_1 , в натурі, як окреме індивідуально визначене нерухоме майно, приміщення житлового будинку, загальною площею 33,0 кв.м, а саме: коридор, загальною площею 5,6 кв.м, позначений на плані під номером 1-1; кладову, площею 2,8 кв.м, позначена на плані під номером 1-2; кухню, загальною площею 9,0 кв.м, позначена на плані 1-3; житлову кімнату, площею 7,8 кв.м, позначена на плані під номером 1-4; житлову кімнату площею 7,8 кв.м, позначена на плані під номером 1-5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду М. І. Рудник