Провадження № 2/127/2500/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т. П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

АТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП в розмірі 10689,82 грн, мотивуючи позовні вимоги тим, що 28 червня 2020 року в м. Вінниці по вул. Київська мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Skoda Spaceback», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2020 року в справі №127/14595/20 винуватцем ДТП було визнано ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП було пошкоджено застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» автомобіль марки «Skoda Spaceback», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «ОТП Лізинг». У зв`язку з чим власник вищевказаного автомобіля звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування. За рахунком на оплату ПП «Галант Авто» від 25 липня 2020 року вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля складає 39 524,53 грн. У відповідності до умов договору страхування, ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» на підставі страхового акту здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 39 524,53 грн на рахунок потерпілої особи ТОВ «ОТП Лізинг». Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована АТ «СГ «ТАС» за полісом №АМ/9072672. Страхова компанія відповідача виконала взяті на себе зобов`язання, сплативши позивачу в межах страхової суми відшкодування в розмірі 28834,71 грн. Залишок невідшкодованої суми становить 10689,82 грн, яку і просить позивач стягнути на його користь з відповідача в порядку суброгації, а також судові витрати.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області 24 липня 2023 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.

Судом установлені такі фактичні обставини справи та правовідносини, які ґрунтуються на нормах ЦК України щодо відшкодування шкоди в порядку суброгації та Законів України «Про страхування» та «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Судом установлено, що 28 червня2020 року о 19 год. 45 хв., в м. Вінниці по вул. Київська, 93, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості, не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб марки «Skoda Spaceback», д.н.з. НОМЕР_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за вказане правопорушення передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 вересня 2020 року в справі №127/14595/20, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.23).

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду в справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже вина зазначеної особи у вчиненні ДТП, а також обставини цієї ДТП не потребують доказування під час розгляду цієї цивільної справи.

Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди, застрахований транспортний засіб «Skoda Spaceback», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТОВ «ОТП Лізинг» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 отримав механічні пошкодження, у зв`язку з чим страхувальник зазнав матеріального збитку.

Транспортний засіб «Skoda Spaceback», д.н.з. НОМЕР_1 , на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» відповідно до сертифікату добровільного страхування наземного транспорту № 3001/294/060113 від 02 січня 2020 року.

Страхувальник ТОВ «ОТП Лізинг» звернулося до позивача ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку.

25 липня 2020 року було проведено огляд транспортного засобу марки «Skoda Spaceback», д.н.з. НОМЕР_1 , за результатом якого складено акт в якому зазначено відомості про транспортний засіб, його комплектацію та детальний опис пошкодження(а.с.26). В той же день виставлений рахунок на оплату по закупці запчастин та проведених ремонтних роботах на суму 39524,53 грн (а.с.27).

18 серпня 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» був складений та підписаний страховий акт №61243/1, згідно з яким пошкодження транспортного засобу марки «Skoda Spaceback», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування у розмірі 39524,53 грн (а.с.28).

19 серпня 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» перерахувала на рахунок страхувальника ТОВ «ОТП Лізинг» суму страхового відшкодування у розмірі 39524,53 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 203732 від 19 серпня 2020 року (а.с.29).

Як слідує з матеріалів справи винуватець цієї ДТП є водій транспортного засобу марки «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , відповідач ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність відповідача якого застрахована АТ «СГ«ТАС» згідно полісу № АМ/9072672 (а.с.19).

АТ «СГ«ТАС» здійснила страхову виплату ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» в розмірі 28 834,71 грн.

14 грудня 2021 року ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» звернулась до ОСОБА_1 з вимогою про сплату боргу в якій просила сплати її різницю між завданою ним шкодою і шкодою, яка відшкодована страховою компанією відповідача в сумі 10 689,82 грн(а.с.30).

Отже позивач підтвердив факт виконання АТ «СГ«ТАС» взятих на себе зобов`язань щодо сплати в межах страхової суми за полісом № АМ/9072672 відшкодування в розмірі 28 834,71 грн.

Залишок невідшкодованої суми становить 10 689,82 грн.

Відомості, які свідчили про відшкодування ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром понесених витрат та отриманим ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» страховим відшкодуванням у розмірі 10 689,82 грн, в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до заподіювача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком (АТ «СГ«ТАС») регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Як слідує з матеріалів справи страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу в межах страхової суми (ліміту відповідальності).

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі № 464/1937/16-ц (провадження № 61-4756св18).

Як установлено судом вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням автомобіля внаслідок ДТП, яка сталась з вини ОСОБА_1 , перевищує виплачений АТ «СГ«ТАС» позивачу розмір страхового відшкодування, а тому суд дійшов висновку про те, що з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 10689,82 грн та позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат суд проводить відповідно до ст.141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 22, 993, 1166, 1188, 1192, 1194 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування», ст. 22, 29 Закону Україну «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» в порядку суброгації витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 10689,82 грн (десять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять гривень 82 коп), а також судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», місцезнаходження: 01133, м. Київ, бул. Лесі України, 9, ,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 08.09.2023.

Суддя: