Провадження № 2/748/606/23
Єдиний унікальний № 748/3040/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2023 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючої - судді: Меженнікової С.П.,

при секретарі: Іващенко О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 22.08.2018 року у розмірі 30695,82 грн, яка виникла станом на 10.03.2023 та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн, посилаючись на ухилення відповідача від виконання договірного зобов`язання у добровільному порядку.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 липня 2023 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2023 року постановлено подальший розгляд даної цивільної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

08 вересня 2023 року відповідачкою подано відзив на позов. За змістом якого відповідачка вказує на відсутність правових підстав для стягнення вказаної у позові заборгованості. Посилається на те, що у підписаній нею анкеті-заяві від 22.08.2018 відсутні дані про істотні умови кредитного договору, зокрема, щодо процентної ставки по кредитному ліміту, строку дії кредитного ліміту та строку дії платіжної картки, а тому вважає, що анкета-заява не є належним доказом укладення договору про надання банківських послуг використання кредитної картки. Щодо зміни кредитного ліміту, вказує, що нею не змінювався ніякий ліміт. Зазначає, що сама зміна кредитного ліміту не підтверджує надання кредитних коштів. Вважає, що оскільки укладений нею кредитний договір у вигляді анкети-заяви від 22.08.2018 не містить строку повернення кредиту ( користування ним), то строк виконання зобов`язання за змістом ч.2 ст.530 ЦК України, повинен визначатися моментом пред`явлення вимоги. Вказує, що в даному випадку вимога позивача щодо повернення кредиту пред`явлена із поданням даного позову 26.07.23, тому посилання позивача на факт прострочення відповідачем виконання зобов`язання з повернення тіла кредиту, вважає безпідставним. Додані до позову Правила надання банківських послуг вважає не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними умов та правил, так як ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві, яка безпосередньо підписана відповідачкою. Витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт „Універсальна „Універсальна 30 днів пільгового періоду та Витяг з Умов і правил надання банківських послуг в Приватбанку, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. За вказаних обставин відповідачка просить відмовити у позові в повному обсязі.

У судове засідання представник позивача не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від представника позивача у матеріалах справи знаходиться клопотання про розгляд справи без участі представника АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення ( а.с.101).

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

22 серпня 2018 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг у ПРИВАТБАНКУ (а.с.14). У заяві зазначено, що дана заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які разом з пам`яткою клієнта і тарифами складають договір про надання банківських послуг. Крім того, у заяві зазначено, що відповідачка зобов`язується самостійно ознайомлюватись на сайті ПРИВАТБАНКУ зі змінами Умов та правил надання банківських послуг.

До вказаної анкети-заяви додані витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в якому містяться тарифи щодо чотирьох продуктів - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT» та «Універсальна GOLD» (а.с.20), витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ (а.с.21-64).

24.02.2021 відповідачем був підписаний паспорт споживчого кредиту (а.с.16-19), яким визначено основні умови кредитування. Зокрема, визначено строки договору та кредитування (12 місяців з пролонгацією), пільговий період, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, тип та розміри процентних ставок (фіксована, у межах пільгового періоду 0,00001%, за межами пільгового періоду 42%, 40,8%, 36%, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит та інше.

Згідно довідки Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 20.12.2022 змінено кредитний ліміт з 26 475,37 грн до 0,00 грн (а.с.12).

Згідно довідки Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_1 отримала 22.08.2018 картку «Універсальна» № НОМЕР_1 , строк дії якої до травня 2022 року, та 24.02.2021 - картку «Універсальна» № № НОМЕР_2 , строк дії якої до грудня 2024 року(а.с.13).

Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором від 22.08.2018 року, укладеного між сторонами по справі, станом на 10.03.2023 року ОСОБА_1 має заборгованість перед банком в сумі 30 695 грн 82 коп., з яких за тілом кредиту - 24290,11 грн, за простроченими відсотками - 6405,71 грн (а.с.6-11).

Виписка по рахунку за період з 22.08.2018 -14.03.2023 свідчить, що відповідачка ОСОБА_1 користувалася наданими їй кредитними коштами ( а.с.75-81).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у згаданому випадку - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 22.08.2018, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт, Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Тарифів та Витягом з Умов позичальник ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПРИВАТБАНКУ, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПРИВАТБАНКУ, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою, і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

У анкеті-заяві, наданій позивачем, зазначені лише дані про особу позичальника, і у ній не зазначено банківського продукту, який їй надається.

Витяг з Тарифів обслуговування чотирьох кредитних карт - «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRAKT» та «Універсальна GOLD», а також Витяг з Умов та правил надання банківських послуг (розміщені на сайті: https://privatbank.ua/), які містяться в матеріалах даної справи не підписані відповідачем, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між Банком та ОСОБА_1 22.08.2018 року шляхом підписання анкети-заяви.

Також підписаний відповідачкою 24.02.2021 паспорт споживчого кредиту не можна вважати підтвердженням того, що сторони обумовили відсоткову ставку за користування кредитними грошима. Зі змісту даного паспорту споживчого кредиту вбачається, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише в період з 24.02.2021 до 11.03.2021.

Більш того, зі змісту цього паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.

Зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту.

Отже, анкета-заява, підписана відповідачкою, не містить домовленості сторін про сплату процентів за користування кредитними коштами та посилання на паспорт споживчого кредиту, як складову договору.

Відтак, позивач не довів факту прийняття відповідачкою запропонованих їй умов щодо розміру відсотків.

Отже, відсутні підстави вважати, що кредитор і боржник обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Відповідний правовий висновок наданий Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 року, справа №342/180/17.

Як зазначає Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові, якщо фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, то відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З огляду на зазначене, відсутні правові підстави для стягнення на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за простроченими відсотками в сумі 6 405,71 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що заборгованість у відповідачки за тілом кредиту згідно наданого позивачем розрахунку становить 24 290,11 грн. Факт користування відповідачкою даними коштами підтверджується Випискою по рахунку, яка міститься в матеріалах справи.

Враховуючи, що фактично отримані та використані надані позивачем грошові кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, можливим стягнути з відповідачки фактично отриману суму грошових коштів у розмірі 24 290,11 грн.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 22.08.2018 в сумі 24 290,11 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту.

Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с.1), які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 2 123,89 грн (2684х24290,11:30695,82).

Керуючись ст.ст.2,5,10-13,18,141,258-259,263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 22.08.2018 року в розмірі 24 290 грн (двадцять чотири тисячі двісті дев`яносто) грн 11 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 2 123 (дві тисячі сто двадцять три) грн. 89 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», місцезнаходження вулиця Грушевського, б. 1Д, м. Київ, індекс 01001, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення суду виготовлений 11.09.2023.

СуддяС.П. Меженнікова