Провадження № 2-о/205/211/23
У Х В А Л А

06 вересня 2023 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із клопотанням представника заявника ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору за подання до суду заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Маріупольська міська рада Донецької області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання особи безвісно відсутньою,

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена цивільна справа на підставі ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10 серпня 2023 року про передання справи за підсудністю.

Разом із заявою представник позивача ОСОБА_1 надала клопотання про відстрочку сплати судового збору за подання вищевказаної заяви, оскільки фінансове становище заявниці погіршилося після початку повномасштабної війни російської федерації проти України, пошкоджено її нерухоме майно, вимушена переміститися до безпечного регіону та винаймати житло, а й загальна економічна ситуація в країні та значний рівень інфляції.

Розглянувши клопотання та з`ясувавши фактичні підстави, суддя вважає, що у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору, слід відмовити з таких підстав.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

На підставі ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно із ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто фактичною підставою для відстрочки сплати судового збору є такий майновий стан особи, що утруднює виконання цього обов`язку у повному обсязі у встановлений законом строк.

Зазначеними нормами встановлено, що суд, при відстрочки сплати судового збору, повинен врахувати майновий стан заявника.

Разом з тим, згідно роз`яснень, що містяться в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах від 17 жовтня 2014 року № 10, відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VІ та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно із ст.10 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При розгляді клопотання про відстрочку сплати судового збору суддя не вбачає підстав для його задоволення, оскільки заявником не подано доказів на підтвердження її важкого матеріального стану, що перешкоджає сплати судового збору у встановленому законом порядку розмірі.

Крім того, самі по собі посилання представника заявника на те, що заявник втратив майно не свідчить про те, що у неї відсутні джерела доходу.

Більш того, нормами ЦПК України і Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, зменшення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору позивачем.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливими для всіх учасників процесу.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, підстави для відстрочки сплати судового збору відсутні.

Зазначене не свідчить про занадто формальне ставлення до передбачених законом вимог та в жодному разі не робить суд недоступним для ОСОБА_2 , яка потребує судового захисту, не є перешкодою в її доступі до правосуддя.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання представника заявника про відстрочку сплати судового збору за подання заяви до суду.

Керуючись ч. 1 ст. 136, ч. 1 ст. 260 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору за подання до суду заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Маріупольська міська рада Донецької області, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, про визнання особи безвісно відсутньою - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко

.