Єдиний унікальний номер судової справи: 489/1305/21
Провадження №22-ц/812/883/23 Доповідач суду апеляційної інстанції Самчишина Н.В.
Постанова

Іменем України

11 вересня 2023 року м. Миколаїв справа №489/1305/21

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Самчишиної Н.В.,

суддів: Коломієць В.В., Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Калашник А.О.,

за участі: позивача ОСОБА_1 , відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2023 року, ухвалене у складі головуючого судді Коваленка І.В., в приміщенні суду, повний текст рішення складено в той же день, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

встановив:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Позивач зазначала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 липня 2020 року, виданого державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Токій І.В., вона є власницею 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 , що розташована на першому поверсі двоповерхового будинку. В квартирі був зроблений ремонт.

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , яка розташована на другому поверсі будинку над квартирою позивача.

В квартирі відповідачем проведено ремонт, внаслідок чого її квартира стала непридатною для проживання. Так, в кімнаті №1 з`явилися великі тріщини на стінах, тріснула плита перекриття на стелі, в кімнаті №2 відклеїлися шпалери, а на стелі тріснув гіпсокартон. Тричі відповідачем був затоплений санвузол, внаслідок чого замкнуто електропроводку точкового світильника і на стелі з`явилися плями коричневого кольору. Порушена ніша на кухні над дверима, з`явилися тріщини та стало пропускати холодне повітря. Пошкодженні в двох місцях вхідні двері в квартиру.

Звернення позивача до відповідача 23 грудня 2020 року з проханням вирішити питання про відшкодування шкоди останнім було проігноровано.

24 грудня 2020 року комісією у складі членів правління ОСББ «Моя домівка» і власників квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 була обстежена квартира позивача і зафіксовані пошкодження. Відповідач відмовився підписувати акт обстеження, провини не визнав, тому позивач змушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Крім того, позивач вказувала, що їй завдана моральна шкода, так як її відремонтована квартира стала не придатною для проживання.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду, яка буде встановлена експертизою та 10 000 грн у відшкодування моральної шкоди.

У відзиві на позов ОСОБА_2 , заперечуючи проти позову, вказував, що позивач неодноразово розпочинала конфлікти з приводу ремонту, який він проводив в квартирі.

Ремонтні роботи звичайно проводилися тривалий час та з відповідним шумовим супроводом. Роботи в квартирі були проведені з переобладнанням квартири відповідно до вимог діючого законодавства, що жодним чином не вплинуло на стійкість конструкції всього будинку, що підтверджується довідкою Миколаївського БТІ.

Зафіксовані в актах обстеження квартир пошкодження жодним чином не підтверджують його вину, оскільки незрозуміло коли саме відбулося пошкодження та що стало їх причиною.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 48121 грн, в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн та 798,13грн судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відповідач посилався на неналежне його повідомлення про розгляд справи. Так, ОСОБА_2 зазначав, що після отримання судом висновку експерта, ухвалою суду від 21 січня 2022 року було поновлення провадження у справі та призначено справу до розгляду. Про дату та час розгляду справи (07 лютого 2023 року) він був повідомлений засобами телефонного зв`язку лише 06 лютого 2023 року, однак йому не було вказано про наявність висновку експерта. З`явитися в судове засідання відповідач не мав можливості, оскільки проходить службу за контрактом в Збройних Силах України. В зазначений день відбулось судове засідання, яке було відкладене за заявою його представника через хворобу та проходження відповідачем військової служби. В подальшому жодних повідомлень на адресу відповідача не надходило.

Крім того, ОСОБА_2 зазначав, що висновок експерта містить неточності та невідповідності дійсним обставинам справи, оскільки будинок старий, експерт вказує на наявність просадки фундаменту житлового будинку, що мало місце і до проведення ремонту відповідачем, і існує на теперішній час. Також одночасно експерт вказує на причинно-наслідковий зв`язок між проведеним відповідачем ремонтом та пошкодженням квартири ОСОБА_1 . Тому, ОСОБА_2 вважає неправомірним стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23 липня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 362/98, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується нотаріальним договором купівлі-продажу 17 липня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 431.

Квартира позивача розташована на першому поверсі житлового будинку, а відповідача на другому поверсі, над квартирою позивача.

Актом №1 від 24 грудня 2020 року, складеним у складі комісії членів правління ОСББ «Моя домівка» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та співвласника квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_1 , в результаті обстеження квартири позивача АДРЕСА_3 виявлено в кімнаті №1 - пошкодження стіни та стелі, великі тріщини на стінах та тріснута плита перекриття на стелі; кімнаті № 2 - пошкодження стін (відклеєні шпалери). На стелі тріснув гіпсокартон; коридор зашитий деревом, а тому немає можливості провести огляд на наявність пошкоджень; кухня розташована на дверима ніша зашита деревом, а тому немає можливості провести огляд на наявність пошкоджень, але при її відкриття тягне холодом; санвузол(суміщений) один із світильників заржавів, на стіні на плитці в стик до стелі наявні плями коричневого кольору; вхідні двері до квартири пошкоджені в двох місцях.

Актом №2 від 24 грудня 2020 року, складеним у складі комісії членів правління ОСББ «Моя домівка» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та співвласника квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_5 , в присутності ОСОБА_2 , в результаті обстеження квартири відповідача АДРЕСА_4 виявлено прибрані перестінки між коридором, кухнею та ванною кімнатою. Прибрано перестінок між кімнатою та кухнею. Влаштовано теплу підлогу в ванній кімнаті та кухні. В інших кімнатах залишена дерев`яна підлога. Стіни поштукатурені та прошпакльовані, стелі підбиті ДВП. Балконні двері збільшені (з продовженням пройму до підлоги) та вікна замінені на металопластикові. Замінена електропроводка, сантехніка та система опалення.

По факту пошкодження майна в квартирі під час ремонту власника квартири АДРЕСА_2 , позивач зверталася з відповідною заявою до Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області, розгляд якої припинено у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125-079, складеного 12 січня 2022 року судовим експертом РТПП Миколаївської області Лесків С.А., при обстеженні, в присутності сторін у справі, встановлено, що в окремих приміщеннях квартири АДРЕСА_3 спостерігаються дефекти, які утворилися на поверхні стель та стін внаслідок виконання ремонтних робіт в вище розташованій квартирі АДРЕСА_4 , а саме:

- в житловій кімнаті літ. № 5, площею 18,5 кв.м на стінах спостерігається наявність глибоких тріщин від підлоги до перекриття по всій площі стін, на стелі глибока тріщина на всю довжину стелі, також глибокі тріщини в місцях примикання стін до перекриття по всьому периметру кімнати (фото №№ 1,2,3,4);

- в житловій кімнаті літ. № 4, площею 11.70 кв.м. - на стелі спостерігається тріщина на облицюванні між швами листів гіпсокартону, яка проходить через всю ширину кімнати, на стіні, яка межує з коридором літ. 1 наявність тріщин на шпалерах по всій площі стіни (фото № 5).

При дослідженні квартири АДРЕСА_4 , яка належить відповідачу, експертом встановлено та наведено у висновку проведені ремонтно-будівельні роботи з капітального ремонту цієї квартири з її реконструкції в вигляді зміни функціонального призначення з коридору в санвузол, підтверджені Актом №2 від 24 грудня 2020 року.

Крім того, дослідивши зовнішні стіни житлового будинку та внутрішні стіни під`їзду в якому розташовані квартири АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , встановлена наявність глибоких тріщин з зовнішнього та внутрішнього боку стін, спостерігається наявність глибоких тріщин від підлоги до перекриття по всій площі стін, на стелі глибока тріщина на всю довжину стелі, також глибокі тріщини в місцях примикання стін до перекриття по всьому периметру. Вказані дефекти свідчать про наявність просадки фундаменту житлового будинку (фото №№ 8,9,10,11).

Тобто, спостерігається наявний причинно-наслідковий зв`язок між виниклими дефектами в приміщеннях квартири АДРЕСА_1 та виконанням ремонтно-будівельних робіт по капітальному ремонту з реконструкцією квартири АДРЕСА_4 за вказаною адресою.

Експертом встановлено, що виконання ремонтно-будівельних робіт в вище розташованій квартирі АДРЕСА_2 без дослідження технічного стану конструктивних елементів частини житлового будинку, а саме під`їзду де розташовані вказані квартири, є порушенням пунктів 13.4, 13.9 ДБН В.2.2-15-2019 «Житлові будівлі. Основні положення».

Вартість ремонтно-будівельних робіт необхідних для усунення пошкоджень квартири АДРЕСА_1 , в нині чинних цінах (на час проведення експертизи) складає 48 121,00 грн.

Згідно зі статтею 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що власник квартири зобов`язаний утримувати дане майно у належному стані. Майнова шкода, завдана іншим особам у зв`язку з невиконанням таких обов`язків, підлягає відшкодуванню власником.

Відповідальність за завдану шкоду настає за наявності таких підстав як наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача і вина останнього.

З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (стаття 1192 ЦК України).

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 ЦК України покладено на відповідача.

З огляду на вищевикладені вимоги закону, суд першої інстанції належним чином оцінив подані сторонами докази і встановив, що пошкодження квартири ОСОБА_1 відбулося з вини відповідача ОСОБА_2 , як власника квартири, в якій проводились ремонтні роботи.

Приписами статей 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1, 2 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що факт спричинення позивачу шкоди внаслідок пошкодження квартири, підтверджений висновком судової будівельно-технічної експертизи від 12 січня 2022 року.

Перелік пошкоджень квартири, який наведений в позові підтверджено висновком експерта і є наслідком ремонту (реконструкції) відповідачем своєї квартири, яка розташована над квартирою позивача.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що майнова шкода, завдана квартирі позивача підлягає відшкодуванню відповідачем.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 27 грудня 2019 року у справі № 686/11256/16-ц, згідно якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків.

Також при визначенні розміру майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд першої інстанції правильно виходив з висновків проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи.

Посилання відповідача на те, що висновок судової будівельно-технічної експертизи № 125-079, є неясним та сумнівним, колегія суддів вважає необґрунтованим. Вказаний висновок складався експертом, який має повноваження на проведення будівельно-технічної експертизи. Висновок містить відповіді на всі питання. Його зміст є ясним та зрозумілим.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 підтримала висновок експертизи та наполягала, що перелічені в акті №2 від 24 грудня 2020 року ремонтно-будівельні роботи з капітального ремонту квартири відповідача знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з пошкодженнями квартири позивача, що встановлені в акті № 1 від 24 грудня 2020 року. Встановлені пошкодження квартири позивача не є наслідком просадки фундаменту будинку. При цьому також звертала увагу, що для проведення робіт зі збільшення дверного прорізу на балкон з вибиванням нижньої частини зовнішньої капітальної стіни, необхідно було отримати висновок про технічний стан несучих конструкцій за матеріалами обстежень.

Відповідач ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції не скористався своїм правом заявити клопотання та відмовився від призначення додаткової або повторної судової будівельно-технічної експертизи.

При перевірці й оцінці експертного висновку колегія суддів враховує достатність поданих експертові об`єктів дослідження, повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність фактичним даним, узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи, а також обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Колегія суддів зауважує, що за матеріалами справи встановлено, що позивач у зв`язку з проведенням ремонту квартири відповідачем, зверталася до останнього з приводу пошкоджень її квартири, які з`явилися через проведення ним ремонту в квартирі, неодноразові конфлікти з позивачем з приводу ремонту не заперечував і відповідач у відзиві на позовну заяву. Після недосягнення порозуміння з відповідачем позивач зверталася до правоохоронних органів та до ОСББ «Моя домівка», з метою фіксації пошкоджень в її квартирі та проведених ремонтних робіт в квартирі відповідача, що було зафіксовано в актах від 24 грудня 2020 № 1 та №2. Отже, посилання відповідача на інші причини пошкоджень квартири позивача не узгоджуються з матеріалами справи.

За такого доводи апеляційної скарги про те, що суд не повинен приймати зазначений висновок експерта як належний та допустимий доказ, є безпідставними.

Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Оскільки квартира позивачки пошкоджена з вини відповідача, який у добровільному порядку вирішити питання відшкодування шкоди відмовився, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди.

При цьому суд першої інстанції, враховуючи обставини справи та досліджені докази, доведеність заподіяння відповідачем шкоди позивачу, вимоги розумності і справедливості, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення вимоги позивача та стягнення з відповідача на її користь 3000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Отже, суд вирішив справу згідно з нормами матеріального права, які підлягали застосуванню за спірними правовідносинами, та дійшов до правильного висновку щодо часткового задоволення позову.

Доводи ОСОБА_2 про неналежне його повідомлення про розгляд справи є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Судове засідання, яке було призначене на 07 лютого 2023 року було відкладене за заявою його представника ОСОБА_7 .

Про наступне судове засідання - 12 квітня 2023 року відповідач був повідомлений шляхом надсилання поштового відправлення на адресу реєстрації його місця проживання АДРЕСА_6 . Зазначене поштове відправлення було повернуто на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до положень ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, належно не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Отже, доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому судове рішення підлягає залишенню без зміни відповідно до положень статті 375 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках та з підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: В.В. Коломієць

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 11 вересня 2023 року.