Справа № 567/857/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі :

головуючий суддя Василевич О.В.

секретар Клімович О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острозі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В подальшому, в поданій до суду заяві змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначає, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу син ОСОБА_4 залишився проживати разом з нею.

Зазначає, що згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 20.07.2007 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Вказує, що на даний час син ОСОБА_4 досяг повноліття та навчається на денній формі навчання в державному професійно - технічному навчальному закладі «Острозьке вище професійне училище». На даний час син перебуває на її утриманні, оскільки навчаючись на денній формі навчання він не має змоги працевлаштуватися. Вказує, що їй не вистачає власних доходів для повноцінного забезпечення та утримання дитини.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина, який продовжує навчання, не надає, хоча має можливість її надавати, оскільки фізично здоровий, на утриманні інших осіб не має, та проходить службу у Збройних Силах України, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою суду від 25.05.2023р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, визначено учасникам справи строки для подання відповідних заяв по суті спору, роз`яснено відповідачу право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 26.06.2023 року визнано явку позивачки в судове засідання обов`язковою.

Позивачка в судовому засіданні 17.08.2023 року змінила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 грн. Пояснила, що її син після закінчення школи продовжує навчання та на даний час вчиться на 3 курсі ДПТНЗ «Острозьке ВПУ» за спеціальністю «кухар-кондитер». Син проживає разом з нею та вона самостійно несе витрати на утримання сина в розмірі орієнтовно 5000-6000 грн. щомісяця, які складаються з придбання продуктів харчування, одягу, взуття, а також витрат на навчання, які в основному складаються з придбання для сина на виробничі заняття різноманітних інградієнтів та продуктів харчування з яких він вчиться готувати різноманітні страви.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, зокрема шляхом розміщення оголошення на сайті Острозького районного суду на веб-порталі Судова влада України http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/, правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався,заперечень щодо позову до суду не подавав, заяв про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі від якого мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в свідоцтві про народження якого позивачка записана матір`ю, а відповідач батьком, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.11.2015 року (а.с.6).

Згідно рішення Острозького районного суду Рівненської області від 20.07.2007 року у справі №2-359/07 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2007 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с.10).

Згідно відмітки відділу ДРАЦ Здолбунівського райуправління юстиції Рівненської області в паспорті позивачки серії НОМЕР_2 , позивачка 23.07.2011 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , 1988 року народження (а.с.5).

Згідно довідки ДПТНЗ «Острозьке ВПУ» №213 від 19 квітня 2023 року ОСОБА_4 з 01.09.2020 року до 28.12.2023 року навчається на денній формі навчання у вищевказаному навчальному закладі та знаходиться на неповному державному забезпеченні (а.с.9).

Згідно витягу про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні від 24.04.2023 року позивачка ОСОБА_1 та її повнолітінй син ОСОБА_4 прожиають разом за адресою АДРЕСА_1 (а.с.8).

Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Вирішуючи спір, суд виходить з того, що розмір коштів на утримання має відповідати певному рівню, достатньому для забезпечення нормальної життєдіяльності особи. Мінімальний розмір такого рівня, який мають забезпечити обоє батьків - визначений законодавчо прожитковий мінімум, який встановлюється законом про бюджет кожного року.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим Кодексом.

Відповідач будь-яких доказів на підтвердження належної участі у матеріальному утриманні сина, який продовжує навчання, суду не надав.

При цьому, суд бере до уваги, що згідно доводів позивачки відповідач проходить службу в Збройних силах України та отримує стабільний дохід, та відповідач не надав суду доказів на підтвердження неможливості надавати кошти на утримання сина.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , який є сином позивачки та відповідача, після досягнення повноліття навчається у ДПТНЗ «Острозьке ВПУ», та витрати, пов`язані з його навчанням та утриманням позивачка несе самостійно, водночас відповідач будь-якої участі в утриманні повнолітнього сина, який продовжує навчання, не приймає, що відповідачем не спростовано.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Аналіз ст.ст.199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З доводів позивачки та матерілів справи судом встановлено, що відповідач коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, добровільно не надає та відповідачем вказану обставину не спростовано, а відтак суд з урахуванням рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 2 500 грн.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач має можливість надавати допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на його утримання у розмірі 2 500 грн. щомісячно на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років. При цьому, суд враховує витрати, які несе позивачка у зв`язку з навчанням сина, а також бере до уваги, що у зв`язку з навчанням сина позивачка безумовно несе витрати на придбання канцелярського приладдя, книг, інструментів та інших необхідних речей для навчання.

Одночасно, суд бере до уваги, що позов про стягнення аліментів був поданий 12.05.2023 року, а тому за правилами ст.191 СК України саме з цього часу необхідно стягувати аліменти.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору, відтак відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладене та керуючись ст.ст.182, 199-201 СК України, ст.ст.5, 12, 13, 142, 211, 258, 263-265, 273 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 12.05.2023 р. і до закінчення ним навчання, однак не пізніше як до досягнення двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь держави 1073,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 13 вересня 2023 року.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.