Справа № 195/903/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

31.08.2023 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Омеко М.В., за участі секретаря Мартинової Н.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Томаківської селищної ради в особі Виконавчого комітету Томаківської селищної ради про визнання права власності на будинок за набувальною давністю,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Томаківської селищної ради в особі Виконавчого комітету Томаківської селищної ради про визнання права власності на будинок за набувальною давністю, посилаючись на наступне.

Позивач вказує на те, що він мешкає у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , побудували в 1933 році на вільній земельній ділянці мої батьки .

ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер його батько ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати ОСОБА_4 після їх смерті до відповідної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини позивач звернувся,а ле отримав відмову оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

Позивач стверджує що постійно проживав у вказаному домоволодінні та відкрито мешкаю у вище вказаному домоволодінні, що підтверджується доказами, що додано до позовної заяви.

Після смерті батьків позивач дізнався що будинкок, нікому не належить, Однак враховуючи вище викладені обставини, позивач вважає, що вже 41рік року він добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ними понад 20 років, підтримує його в належному стані, справно сплачує комунальні послуги з утримання будинку, за теплову енергію, послуги зв`язку, електроенергію, а отже має право на набуття права власності за набувальною давністю. Позивач цей будинок обслуговує, мешкають там своєю родиною тривалий час, роблять ремонти і прибудови, але належним чином це не оформлено, не оформлені належним чином і документи стосовно їх перереєстрації право власності на цей будинок.

У звязку з чим позивач звернувся до суду з даними позовними вимогами.

В судове засідання позивач не зявився, проте представник позивача надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Томаківська селищна рада в особі Виконавчого комітету Томаківської селищної ради надіслали до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. проти заявлених позовних вимог незаперечують.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.

Згідно до ч. 1 ст. 16, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Судом встановлено, що позивач після смерті своїх батьків звернувся до відповідної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини але отримав відмову оскільки відсутні правовстановлюючі документи.

Після смерті батьків ОСОБА_1 дізнався що будинкок , нікому не належить, Однак враховуючи вище викладені обставини, позивач вважає, що вже 41рік року він добросовісно заволодів чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ними понад 20 років, підтримує його в належному стані, справно сплачує комунальні послуги з утримання будинку, за теплову енергію, послуги зв`язку, електроенергію, а отже має право на набуття права власності за набувальною давністю. Позивач цей будинок обслуговує, мешкають там своєю родиною тривалий час, роблять ремонти і прибудови, але належним чином це не оформлено, не оформлені належним чином і документи стосовно їх перереєстрації право власності на цей будинок.

Згідно довідки Нікопольське районне бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської обласної ради загальна та житлова площа. Загальна 75,10 м2; житлова 39,20 м2 КП «Нікопольське МБТІ» ДОР» повідомляє, що право власності адресою: АДРЕСА_1 ні за ким не зареєстровано.

У постанові від 01.08.2018 у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18) Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду зазначив, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, необхідним є встановлення, зокрема, добросовісності та безтитульності володіння. За висновком Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду наявність у володільця певного юридичного титулу унеможливлює застосування набувальної давності. При цьому безтитульність визначена як фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Отже, безтитульним є володіння чужим майном без будь-якої правової підстави. Натомість володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Дана правова позиція підтримана в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 року №910/17274/17, і, зокрема, вказано, що оскільки за змістом частини першої ст. 344 Цивільного кодексу України добросовісність особи має існувати саме на момент заволодіння нею чужим майном, що є однією з умов набуття права власності на таке майно за набувальною давністю. Після заволодіння чужим майном на певних правових підставах, які в подальшому відпали, подальше володіння особою таким майном має бути безтитульним, тобто таким фактичним володінням, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Адже володіння майном на підставі певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності, оскільки у цьому разі володілець володіє майном не як власник.

Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.

Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.

Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 7.02.2014 року при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

З наведених обставин суд вважає, що позивач ОСОБА_1 і добросовісно, заволодів нерухомим майном за АДРЕСА_1 і продовжую відкрито, безперервно володіти житловим будинком , поводячись як власники, більше десяти років та набув право власності на це майно за набувальною давністю, на підставі ч. 1 ст. 344 ЦК України.

Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 16, 328, 344, 392 ЦК України, ст. 10 - 13, 19, 81, 89, 200, 258, 259, 263-265, 268, 280, 282, 283 ЦПК України,

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Томаківської селищної ради в особі Виконавчого комітету Томаківської селищної ради про визнання права власності на будинок за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на будинок із господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 75,10 м2; житлова 39,20 кв.м., за адресою АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М. В. Омеко