У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

31 липня 2023 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича, ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Одеський коньячний завод», про визнання права власності та зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Я. А., ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Одеський коньячний завод», про визнання права власності та зняття арешту з майна.

Під час ознайомлення з матеріалами зазначеної позовної заяви судом встановлено, що її подано без додержання вимог, визначених статтею 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), з огляду на таке.

Пунктом 4 частини третьої статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Крім того, відповідно до вимог пункту 5 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Тож, відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

З викладеного вбачається, що предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Зміст позову - це певна форма захисту, яку просить позивач від суду.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог процесуального законодавства, що забезпечує прийняття суддею заяви та порушення ним провадження у справі.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звертається до суду з позовними вимогами про визнання права спільної сумісної власності на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ; зняти (скасувати) арешт накладений приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Маляром Я. А. у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що на вищевказану квартиру накладено арешт на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Маляра Я. А. від 31 березня 2023 року та виставлено частину вищевказаної квартири на електронні торги. Враховуючи, що зазначена квартира на праві спільної сумісної власності належить позивачу та відповідачу, приватним виконавцем було самостійно встановлено, що частина квартири належить ОСОБА_2 та прийнято рішення про її виставлення на реалізацію на електронних торгах, хоча розмір частки співвласника у спільній сумісній власності не був ним визначений відповідно до норм чинного законодавства.

Однак до позовної заяви позивач не додає доказів на підтвердження викладених фактів, зокрема, доказів, які підтверджують накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, позивачем не надано та не зазначено докази, що підтверджують обставини, викладені в позовній заяві.

Крім того, позивач просить визнати право спільної сумісної власності на вищевказану квартиру за ним та ОСОБА_2 , водночас, надаючи витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24 липня 2023 року, відповідно до якого квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Таким чином, позивач звертається до суду з позовними вимогами щодо визнання права власності на нерухоме майно, хоча вказане право визнано та зареєстровано у встановленому чинним законодавством порядку, при цьому, ним не були оскаржені рішення та дії приватного виконавця, які вчинялися щодо спірної квартири.

Частиною першою, другою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

При цьому, під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З огляду на викладене, вимога позивача про визнання права спільної сумісної власності на вищевказану квартиру не відповідає змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернувся ОСОБА_1 , оскільки право спільної сумісної власності вже зареєстровано та визнано у порядку встановленому чинним законодавством.

Таким чином, згідно з чинним законодавством, суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивач повинен визначитися які права, свободи чи інтереси були порушені відповідачами, з вимогами, які мають захистити його порушені права, чим визначений той спосіб захисту права, який просить застосувати позивач, а також докази в підтвердження обставин на обґрунтування заявлених вимог.

Усуваючи недоліки, позивачеві необхідно взяти до уваги викладене та надати суду позовну заяву в новій редакції, привівши у відповідність зміст позовних вимог до обставин, викладених у позовній заяві, а також докази, що підтверджують обставини, викладені у заяві.

Відповідно до частин першої-третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог статті 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; якщо позивач не усунув недоліки у встановлений судом строк, заява вважатиметься неподаною і повертається позивачеві.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 175-177, 185, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича, ОСОБА_2 , третя особа - Приватне акціонерне товариство «Одеський коньячний завод», про визнання права власності та зняття арешту з майна, залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення зазначених недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, позов буде вважатися неподаним та повернутий позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л. М. Ішуніна