ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3761/23 Провадження 2/636/1529/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Дослідне господарство «Гонтарівка» Інститут тваринництва національної академії аграрних наук України, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив стягнути з останнього на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату у сумі 47360,77 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 07.02.2022 по 25.09.2022 він перебував у трудових відносинах з відповідачем. За цей час йому було нараховано, але не виплачено заробітну плату у розмірі 47360,77грн. 25.09.2022 він був звільнений за власним бажанням, однак відповідач не виплатив нараховану заробітну плату у передбачений законом строк. Довідку про наявність заборгованості з виплати заробітної плати він отримав 16.02.2023, після чого звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача належних йому сум, однак вказаний наказ за заявою відповідача було скасовано. Тому позивач звернувся до суду з відповідною позовною заявою, яку просить задовольнити, стягнувши з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату.

Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив, ухвала про відкриття провадження від 02.08.2023та копія позову отримана відповідачем 11.08.2023, про що свідчить поштове повідомлення, заяв про надання додаткового строку для подання відзиву на позов до суду також не надходило.

Суд, розглянувши позовну заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Суд установив, що позивач 08.02.2022 прийнятий на посаду охоронця в ДП «ДГ Гонтарівка» Інститут тваринництва національної академії аграрних наук України (наказ №46-К від 07.02.2022) та 25.09.2022 звільнений за власним бажання згідно ст.38 КЗпП України (наказ №73-к від 25.09.2023), що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 7-13).

Трудові відносини між сторонами здійснювалися на підставі строкового трудового договору від 07.02.2022 №07-02/22 (копія а.с.14).

Згідно копії довідки від 16.02.2023 (а.с.15) дохід позивача за період з 08.02.2022 по 25.09.2022 склав 58833,24 грн. (утримано 11472,47 грн., до виплати 47360,77 грн.). Вказані суми також підтверджуються копіями розрахункових листків за лютий-вересень 2022 (а.с.23-30).

Згідно копії листа директора відповідача (а.с.16) підприємство 24.03.2022 вжило заходів відтермінування виплати заробітної плати у зв`язку з окупацією території, на якій перебуває підприємство, після повного відновлення роботи підприємства зобов`язалися виплатити нараховану позивачеві заробітну плату в повному обсязі.

12.05.2023 Чугуївським міським судом Харківської області видано судовий наказ (копія а.с.20), яким з відповідача на користь позивача стягнуто нараховану, але не виплачену заробітну плату, проте ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 05.06.2023 (а.с.21) вказаний наказ скасовано.

Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору (ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оплату праці»).

Відповідно до ч. 5 ст. 97 КЗпП України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Згідно зі ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимоги про стягнення на користь позивача суми нарахованих, але не виплачених при звільненні грошових коштів, а саме: 47360,77 грн.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», сума судового збору, установленого за звернення позивача до суду з такою вимогою, підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 352, 354, 355, пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до державного підприємства «Дослідне господарство «Гонтарівка» Інститут тваринництва національної академії аграрних наук України, про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати задовольнити.

Стягнути з державного підприємства «Дослідне господарство «Гонтарівка» Інститут тваринництва національної академії аграрних наук України (, адреса: Харківська область, Чугуївський район, с. Гонтарівка, вул. Дмитрівська, 102) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) нараховану, але не виплачену суму заробітної плати у розмірі 47360 (сорок сім тисяч триста шістдесят) грн. 77 коп.

Стягнути з державного підприємства «Дослідне господарство «Гонтарівка» Інститут тваринництва національної академії аграрних наук України (, адреса: Харківська область, Чугуївський район, с. Гонтарівка, вул. Дмитрівська, 102) на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. О. Золотоверха