РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року

м. Рівне

Справа № 572/153/22

Провадження № 22-ц/4815/949/23

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання Мороз А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України",

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог щодо предмета

спору на стороні відповідача директор філії "Висоцьке лісове господарство"

Державного спеціалізованого господарського

підприємства "Ліси України" Торчило Віталій Федорович

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Висоцьке лісове господарство" на рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 червня 2023 року (ухвалене у складі судді Оборонової І.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - директора філії "Висоцьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" Торчила Віталія Федоровича про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення працівника у виконання трудових обов`язків та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Дубровицького районного суду Рівненської області з позовною заявою до ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - директора філії "Висоцьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" Торчила Віталія Федоровича про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення працівника у виконання трудових обов`язків та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що з 01 квітня 2013 року він працює на посаді стропальника в філії "Висоцьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України".

12 листопада 2021 року представник філії "Висоцьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" вручив йому наказ №188 від 12 листопада 2021 року про обов`язкове профілактичне щеплення від COVID-19.

Із зазначеним наказом він не погодився і надав свої усні заперечення з цього приводу.

07 грудня 2021 року йому було вручено наказ №57-к від 07 грудня 2021 року про відсторонення від роботи з 09 грудня 2021 року без збереження заробітної плати.

Він не погоджується з наказом, вважає його незаконним та таким, який підлягає негайному скасуванню, оскільки він грубо й відверто порушує основоположне конституційне право на працю, що включає у себе можливість заробляти собі на життя працею.

Позивач зауважує, що на той час в Україні відсутні жодні установлені Конституцією України випадки, які б могли обмежити гарантоване право громадян на працю. Тому оскаржуваний наказ про відсторонення його від роботи та припинення виплати заробітної плати є таким, що прямо обмежує його право на працю, позбавляє його заробітної плати і в цей спосіб порушує право на достатній життєвий рівень для нього і його сім`ї та ставить під загрозу життя і здоров`я, а тому є абсолютно незаконним.

Разом з тим зазначає, що оскаржуваний наказ суперечить також нормам Закону України Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні та Кодексу законів про працю України щодо рівності прав та заборони встановлення обмежень чи привілеїв людини в сфері охорони здоров`я, трудових відносин за будь-якими іншими ознаками. Тому оскаржуваний наказ, який встановлює обмеження його трудових прав порівняно з іншими працівниками, залежно від наявності документів щодо вакцинування проти COVID-19, є дискримінаційним та грубо порушує норми законодавства України і міжнародного законодавства.

Крім того, позивач у позові звертає увагу на той факт, що всі вакцини проти COVID-19, які дозволені для застосування в Україні є експериментальними, так як жодна з них не пройшла усіх фаз клінічних випробувань, зокрема, належним чином не вивчені побічні ефекти і протипоказання, про що неодноразово зазначалося МОЗ України. Вказана інформація є відкритою та підтверджується самими виробниками. Тому він вважає неприпустимим введення цих речовин у кров людини без його поінформованої згоди та за умови відсутності об`єктивної інформації про ефективність профілактичних щеплень та про можливі поствакцинальні ускладнення.

Оскільки вакцинація проти COVID-19 є тестовою, що здійснюється як клінічні випробування, медичний експеримент, тому, відповідно, не може бути обов`язковою та не повинна чинитися під тиском чи примусом. Тобто вакцини проти COVID-19 не можуть бути допущені до обов`язкових профілактичних щеплень в силу свого експериментального характеру. Однак примушування працівників до участі в медичному експерименті, під загрозою відсторонення від роботи та позбавлення заробітної плати, тобто залишення людини без основних засобів до існування, є антиконституційним діянням, забороненим Нюрнберзським кодексом. Отже, вакцинація від гострої респіраторної хвороби COVID-19 є правом, а не обов`язком людини.

Заразом, позивач посилається на ст. 46 КЗпП України, у якій законодавець передбачив деякі випадки, за наявності яких працівник може бути відсторонений від роботи. Утім дані випадки не є вичерпними, оскільки вказаною нормою зроблено відсилання до іншого законодавства.

Тому, позивач посилається на ст. 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб, де значиться, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та/або поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Профілактичні щеплення проводяться після медичного огляду особи в разі відсутності у неї відповідних медичних протипоказань. Повнолітнім дієздатним громадянам профілактичні щеплення проводяться за їх згодою після надання об`єктивної інформації про щеплення, наслідки відмови від них та можливі поствакцинальні ускладнення.

Однак, під час видання оскаржуваного наказу, відповідачем 2 не було дотримано вимог зазначених положень чинного законодавства України.

Крім того, позивач стверджує, що у Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, такої професії, до якої він належить, не зазначено. У даному Переліку містяться лише загальний термін працівники певної сфери діяльності, а не окремі працівники із зазначенням чітко визначених професій, виробництв і організацій.

Вказує, що щеплення проти COVID-19 не внесені до Календаря профілактичних щеплень в Україні, а відтак такі щеплення не можуть відноситися до обов`язкових профілактичних щеплень.

Водночас позивач звертає особливу увагу на те, що повідомлення про відсторонення його від роботи - це повідомлення про зміну істотних умов праці, про що, згідно норм КЗпП України, працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Проте відповідач 2 передбаченого порядку і строків його повідомлення про зміну умов праці не дотримався.

Таким чином, оскільки в Україні вакцинація проти COVID-19 є добровільною, а нормами ст. 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб не передбачено обов`язкового щеплення від даної хвороби, такої підстави відсторонення, як відмова від проходження профілактичного щеплення проти COVID-19, нормами ст. 46 КЗпП України не передбачено.

Тому позивач вважає, що з огляду на численні порушення норм законів, оскаржуваний наказ підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Разом з тим, оскільки положення КЗпП України не регламентують способу захисту порушених прав працівника у разі його відсторонення від роботи на відміну від звільнення, то застосовуючи до спірних відносин аналогію права (ч. 9 ст. 10 ЦПК України) вважає, що ефективним способом захисту є поновлення його на роботі з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу, так як його було відсторонено від роботи без збереження заробітної плати.

Просив суд:

- визнати незаконним і скасувати наказ №57-к про відсторонення від роботи від 07.12.2021, який виданий Державним підприємством "Висоцьке лісове господарство" Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України та відновити становище, яке існувало до порушення його прав і допустити його до виконання трудових обов`язків на посаді стропальника Державного підприємства "Висоцьке лісове господарство" Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України;

- стягнути з Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 09.12.2021 по дату ухвалення рішення суду включно;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення його у виконанні трудових обов`язків за посадою стропальника Державного підприємства Висоцьке лісове господарство Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України та у частині стягнення середнього заробітку з Державного підприємства Висоцьке лісове господарство Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України в межах стягнення за місяць;

- стягнути з Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України на його користь судові витрати, які сплачені та/або підлягають сплаті ним у зв`язку із розглядом справи.

Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - директора філії "Висоцьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" Торчила Віталія Федоровича про визнання незаконним і скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення працівника у виконання трудових обов`язків та стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано наказ ДП "Висоцьке лісове господарство" Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України №57 від 07 грудня 2021 року Про відсторонення від роботи працівників ДП Висоцький лісгосп в частині відсторонення від роботи з 09.12.2021 без збереження заробітної плати на період відсутності щеплення проти COVID-19 ОСОБА_1 - стропальника ІV розряду Удрицького нижнього складу.

Стягнуто з філії "Висоцьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства Ліси України (, місцезнаходження: с. Висоцьк вул. Містечкова, 31 Сарненський район Рівненська область, 34111) середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.12.2021 по 15.03.2022 включно в розмірі 92751,78 грн. (дев`яносто дві тисячі сімсот п`ятдесят одна гривня сімдесят вісім копійок) з послідуючим утриманням з цієї суми установлених законодавством України податків і обов`язкових платежів.

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 щодо відновлення становища, яке існувало до порушення його права у зв`язку з відстороненням від роботи і допущення його до виконання трудових обов`язків на посаді стропальника Державного підприємства Висоцьке лісове господарство Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, правонаступником якого є Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України - закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

У решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що відсторонення відповідача не було необхідним та є непропорційним легітимній меті втручання в його право на повагу до приватного життя.

Не погоджуючись із рішенням місцевого суду, директор філії "Висоцьке лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" оскаржив його в апеляційному порядку.

У поданій апеляційній скарзі вказує, що судом не взято до уваги, що є законодавча вимога щодо відсторонення працівників згідно наказу МОЗ "Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням" від 04 жовтня 2021 року № 2153 та штраф за невиконання такого відсторонення для посадових осіб у сумі від 34 до 170 тисяч гривень.

Відсторонення працівника від роботи було здійснено з підстав передбачених законодавством, а не з власної ініціативи керівника.

Згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною Цінністю, Інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні безпеки життя і здоров`я її громадян. У пунктах а, б статті 10 ЗУ "Основи законодавства України про охорону здоров`я" встановлено, що громадяни України зобов`язані, зокрема, піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Право позивача на працю, визначене ст. 43 Конституції України, не було порушено, оскільки трудові відносини з ним не було припинено.

Відсторонення від роботи позивача забезпечувало відвернення та попередження негативних наслідків, а саме поширення особливо небезпечної хвороби COVID-19.

Висновок суду щодо стягнення середнього заробітку за період відсторонення позивача від роботи є необ`єктивним.

Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

24 серпня 2023 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, у якій покликається на законність рішення суду.

Вказує, що його відсторонення від роботи відбулося за відсутності підстав для цього та з порушенням порядку відсторонення.

Просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін.

Сторони в судове засідання апеляційного суду не з"явилися. Вони були належним чином повідомлені про день, час та місце рогляду справи. Їх неявка не перешкоджає судовому розгляду. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходилою.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з філією "Висоцьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" та працює на посаді стропальника, що підтверджується відомостями з його трудової книжки НОМЕР_1 , заповненої 10.06.2005 на ім`я ОСОБА_1 (а.с.13, том 1).

Листом Державного агентства лісових ресурсів України №10-29/9377-21 від 10.11.2021 року "Про обов`язкову вакцинацію працівників підприємств, установ та організацій Держлісагентства" доручено керівникам територіальних органів, підприємств, установ та організацій безпосереднього підпорядкування забезпечити виконання п. 4 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, що затверджений наказом міністерства охорони здоров`я України від 01.11.2021 № 2393 (а.с. 67, том 1).

Рівненським обласним управлінням лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України вищевказаний лист №10-29/9377-21 від 10.11.2021 року "Про обов`язкову вакцинацію працівників підприємств, установ та організацій Держлісагентства" направлено до виконання керівникам лісогосподарських підприємств області, що стверджується доданим листом 10-1502 від 11.11.2021 (а.с. 66 том 1).

12 листопада 2021 року ДП "Висоцьке лісове господарство" Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України на виконання листа Державного агентства лісових ресурсів України від 10.11.2021 №10-29/9377-21 "Про обов`язкову вакцинацію працівників підприємств, установ та організацій Держлісагентства", наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.11.2021 "Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням" видано наказ №188 "Про обов`язкову вакцинацію працівників ДП "Висоцький лісгосп" (а.с.11-12 том 1).

Відповідно до вказаного наказу №188 від 12.11.2021 року доручено всім працівникам ДП "Висоцький лісгосп" провести обов`язкові профілактичні щеплення проти COVID-19 у термін до 08.12.2021. Працівникам, які мають протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19, слід було надати медичну довідку за формою № 028-1/о "Висновок лікаря щодо наявності протипоказань до вакцинації проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARC-CoV-2.

Попереджено працівників, які відмовляються чи ухиляються від обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, про відсторонення з 09.12.2021 року від роботи без збереження заробітної плати на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 ознайомився з наказом №188 від 12.11.2021 року, що підтверджується його підписом на звороті наказу (а.с. 12, том 1).

Наказом ДП "Висоцьке лісове господарство" Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України №57 від 07.12.2021 року "Про відсторонення від роботи працівників ДП "Висоцький лісгосп" відсторонено ОСОБА_1 - стропальника ІV розряду Удрицького нижнього складу від роботи з 09.12.2021 без збереження заробітної плати на період відсутності щеплення проти COVID-19 (а.с.10 том 1).

З даним наказом № 57 від 07.12.2021 ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджується його підписом на звороті наказу.

ОСОБА_1 08.12.2021 приблизно о 16:40 год., після ознайомлення з наказом №57 від 07.12.2021 Про відсторонення від роботи працівників ДП Висоцький лісгосп, заявив категоричну усну відмову від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19, про що того ж дня комісією в складі головного інженера ОСОБА_2 , начальника Удрицького н/с Шанько О.М. та старшого інспектора з кадрів ОСОБА_3 складено Акт про факт усної відмови від щеплення проти COVID-19 (а.с.70, том 1).

14.12.2021 року ОСОБА_1 звернувся до директора ДП Висоцьке лісове господарство Торчила В.Ф. з письмовою заявою (а.с.16), де зазначає, що він незаконно відсторонений від роботи у зв`язку з ненадання ним доказів щеплення від COVID-19, оскільки у законодавстві України не міститься жодної вимоги вакцинуватися або запроваджувати санкції через відмову від вакцинації. Крім того, щеплення від COVID-19 є добровільним. Тому, зважаючи на порушення його конституційних прав, в тому числі його право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя, вимагає допустити його до роботи.

15 грудня 2021 року листом №421 директором ДП Висоцьке лісове господарство Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України Торчило В.Ф. (а.с.17-19) надано роз`яснення ОСОБА_1 про неможливість допущення його до роботи у зв`язку з правомірністю такого відсторонення та відповідністю його встановленим вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

За змістом частини другої цієї статті держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом (частина четверта вказаної статті).

Частиною першою статті 46 КЗпП України передбачено, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з пунктами "б", "г" статті 10 Закону № 2801-XII "Основи законодавства України про охорону здоров`я" громадяни України зобов`язані у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення; виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.

Закон № 1645-ІІІ "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Частиною першою cтатті 12 Закону № 1645-ІІІ передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень.

Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт (речення перше та друге частини другої статті 12 Закону № 1645-ІІІ).

Наказом МОЗ від 04 жовтня 2021 року № 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням.

Зі змісту вказаного нормативно-правового акту вбачається, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають, крім інших категорій, працівники підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади.

Згідно структури власності Державне підприємство "Висоцька лісове господарство" належить до сфери управління центральних органів виконавчої влади, а тому на його працівників поширюється діє вищезазначеного Переліку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року № 1096 постанову Кабінету Міністрів України № 1236 було доповнено пунктом 41-6, відповідно до якого керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій доручено забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком № 2153;

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону № 1645-ІІІ та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я;

3) взяття до відома, що:

- на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 Закону України "Про оплату праці" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу";

- відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються;

- строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Великою Палатою Верховного Суду у п. 14.9 постанови від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22) роз`яснено, що в кожному конкретному випадку для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19 і, відповідно, для відсторонення працівника від роботи, слід виходити не тільки з Переліку № 2153, але й оцінки загрози, яку потенційно на роботі може нести невакцинований працівник. Зокрема, слід враховувати і такі обставини, як:

- кількість соціальних контактів працівника на робочому місці (прямих/непрямих);

- форму організації праці (дистанційна/надомна), у тому числі можливість встановлення такої форми роботи для працівника, який не був щепленим;

- умови праці, у яких перебуває працівник і які збільшують вірогідність зараження COVID-19, зокрема потребу відбувати у внутрішні та закордонні відрядження;

- контакт працівника з продукцією, яка буде використовуватися (споживатися) населенням.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що відсторонення особи від роботи, що може мати наслідком позбавлення її в такий спосіб заробітку без індивідуальної оцінки поведінки цієї особи, лише на тій підставі, що вона працює на певному підприємстві, у закладі, установі, іншій організації, може бути виправданим за наявності дуже переконливих підстав. У кожному випадку слід перевіряти, чи була можливість досягнути поставленої легітимної мети шляхом застосування менш суворих, ніж відсторонення працівника від роботи, заходів після проведення індивідуальної оцінки виконуваних ним трудових обов`язків, зокрема, оцінки об`єктивної необхідності під час їхнього виконання особисто контактувати з іншими людьми, можливості організації дистанційної чи надомної роботи тощо.

У справі, яка переглядається в апеляційному порядку, застосування роботодавцем до позивача передбачених Переліком № 2153 та Законом № 1645-ІІІ заходів не передбачало жодної індивідуальної оцінки виконуваних ним трудових обов`язків, зокрема об`єктивної необхідності під час їхнього виконання особисто контактувати з іншими людьми.

Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, не встановив жодних фактів, які б підтверджували нагальність потреби у відстороненні позивача від роботи.

Відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 , обіймаючи посаду стропальника IV розрядку Удрицького нижнього складу міг спричинити поширення коронавірусної інфекції серед працівників лісового господарства, тощо. Його відсторонили від роботи, позбавивши на час відсторонення заробітку, лише тому, що він працював в ДП "Висоцьке лісове господарство", яке належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади, всі працівники якого підлягали обов`язковому щепленню проти COVID-19. Таке відсторонення не можна вважати пропорційним меті охорони здоров`я населення та самого позивача.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для визнання незаконним та скасування наказу ДП "Висоцьке лісове господарство" Рівненського обласного управління лісового та мисливського господарства Державногоагентства лісових ресурсів України № 57 від 07 грудня 2021 року "Про відсторонення від роботи працівників ДП "Висоцький лісгосп" в частині відсторонення від роботи з 09.12.2021 року без збереження заробітної плати на період відсутності щеплення проти COVID-19 ОСОБА_1 - стропальника ІV розряду Удрицького нижнього складу є правильним.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більше як за один рік.

Суд першої інстанції на підставі вищезазначених положень трудового законодавства та положень Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 року правомірно стягнув з філії "Висоцьке лісове господарство" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" середній заробіток за час вимушеного прогулу з 09.12.2021 року по 15.03.2022 року включно в розмірі 92751,78 грн.

Місцевим судом були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Висоцьке лісове господарство" залишити без задоволення, а рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 06 червня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий суддя Шимків С.С.

Судді: Гордійчук С.О.

Ковальчук Н.М.