КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 755/4317/23

Апеляційне провадження № 22-ц/824/11693/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Виниченко Л.М., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17 квітня 2020 року у розмірі 12 817,53 грн.

Свої вимоги мотивував тим,що 17 квітня 2020 року між сторонами був укладений договір про надання банківських послуг «Monobank», відповідно до умов якого кредитор надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 100 000 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4 % на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом.

АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Проте ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором порушила, внаслідок чого у утворилася заборгованість перед банком, яка станом на 15 лютого 2023 року становить 12 817,53 грн. та складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 12 817,53 грн. (а.с. 1-11).

Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено частково.Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 17 квітня 2020 року станом на 15 лютого 2023 року у розмірі 5 386,62 грн. та судовий збір у розмірі 2 684 грн., а всього суму 8 070 грн. 62 коп. У іншій частині позову відмовлено (а.с. 54-59).

Не погодившись із заочним рішенням районного суду, 14 червня 2023 року представник АТ «Універсал Банк» - адвокат Лисенко В.М. направив до суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 7 430,91 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення вказаних позовних вимог (а.с. 62-121).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що 17 квітня 2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву, яка разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. У відповідача прострочення зобов`язання сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим на підставі положення п.п. 5.16 п. 5 Розділу ІІ Умов відбулось істотне порушення зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» надавались та були отримані відповідачем у мобільному додатку, перебувають у загальному доступі, розміщені на офіційному сайті позивача.

Згідно розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по картці відповідач активно користувалася платіжною карткою та кредитними коштами, періодично здійснювала погашення заборгованості, тим самим визнала існування договірних правовідносин між сторонами.

Таким чином, висновок суду про те, що між сторонами відсутні домовленості про розмір та нарахування процентної ставки, не є підставою для відмови у цій частині, оскільки згідно анкети-заяви, підписаної відповідачем, вона ознайомилась з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та підтвердила, що разом вони становлять договір про надання банківських послуг.

За правилами ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга АТ «Універсал Банк» на заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року розглянута апеляційним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Судом встановлено, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.

Відповідно до матеріалів справи, 17 квітня 2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, у змісті якої зазначено: «Прошу відкрити поточний рахунок № НОМЕР_2 у гривні на моє ім`я ОСОБА_1 та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку, відповідно до умов Договору» (а.с. 15).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговуванням фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (п. 2)

Згідно з п. 3 анкети-заяви відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалась виконувати його умови. Окрім цього, відповідач беззастережно погодилась з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6).

До анкети-заяви банком було долучено примірник Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів «Monobank» в редакції від 25 березня 2020 року, які набули чинності з 30 березня 2020 року (а.с. 18-31).

В матеріалах справи також містяться копії додатків, до яких включено Тарифи, Паспорт споживчого кредиту (а.с. 32-34).

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 17 квітня 2020 року станом на 15 лютого 2023 року заборгованість відповідача за наданим кредитом (тілом кредиту) становить 12 817,53 грн. (а.с. 16-17).

Надавши оцінку правовідносинам, які виникли між сторонами та наявним у справі доказам, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону № 675-VIII визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 17 квітня 2020 року ОСОБА_1 власноруч підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» (а.с. 15).

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговуванням фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (п. 2)

Позивач посилався на те, що Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» надавались та були отримані відповідачем у мобільному додатку, перебувають у загальному доступі, розміщені на офіційному сайті банку.

Разом з тим, позивачем не надано до суду доказів, що ОСОБА_1 власноруч чи шляхом накладення електронного цифрового підпису підписала Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк».

Згідно з п. 3 анкети-заяви відповідач підтвердила, що ознайомилась та отримала примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови.

У матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем в електронному вигляді Умов і правил надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк», Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови і правила розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету, а також те, що вказані документи на момент підписання відповідачем анкети-заяви взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, штрафу та пені.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

При цьому, примірник Умов та правил обслуговуванням фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 17 квітня 2020 року шляхом підписання анкети-заяви.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 17 квітня 2020 року станом на 15 лютого 2023 року за тілом кредиту у розмірі 12 817,53 грн.

Вимог про стягнення процентів за користування кредитними коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання з підстав та у розмірах, установлених актами законодавства, зокрема ст. 625, 1048 ЦК України, банк не пред`являв.

Разом з тим, безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір № б/н від 17 квітня 2020 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить умов про сплату процентів за користування кредитними коштами.

Апеляційний суд перевірив розрахунок заборгованості за договором від 17 квітня 2020 року, поданий АТ «Універсал Банк» до позову, та погодився з районним судом, що позивачем безпідставно проводилось списання нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, загальна сума яких складає у розмірі 7 430,91 грн., оскільки сторони не погоджували сплату відсотків за користування кредитними коштами за договором від 17 квітня 2020 року, у зв`язку з чим вказана сума коштів підлягає зарахуванню на погашення саме тіла кредиту (а.с. 16-17).

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про зменшення суми заборгованості за тілом кредиту за рахунок безпідставно списаних банком відсотків та стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у сумі 5 386,62 грн. (12 817,53 грн. - 7 430,91 грн.).

До апеляційної скарги банк надав виписку по особовому рахунку ОСОБА_1 , виписку про рух коштів по картці від 14 червня 2023 року (а.с. 76-117).

Банк є позивачем у справі, тому мав об`єктивну можливість подати докази до позовної заяви або в суді першої інстанції, проте не подав такі докази, частина х яких створена після ухвалення оскаржуваного рішення. Оскільки апелянт не навів поважних причин не подання цих доказів до районного суду, які були додані ним до апеляційної скарги, колегія суддів не прийняла їх до уваги.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на положення пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пп. «а»-«г» пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» - залишити без задоволення.

Заочне рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 16 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова