Справа 359/8868/23
Провадження №2-н/359/1218/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2023 року суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Чирка С.С., перевіривши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті спожитого природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ТОВ ««Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» звернулося до суду з вказаною заявою: просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за спожитий природний газ.

Відповідно до ч. 1ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

З відомостей вказаних заявником у заяві про видачу судового наказу боржник проживає в АДРЕСА_1 .

Судом у відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України був направлений запит для перевірки місця реєстрації боржника.

З відповіді №218404 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на це суддя вважає, що пред`явлена ТОВ ««Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» заява про видачу судового наказу підсудна Дарницькому районному суду м. Києва ( 02068, м. Київ, вул. Олександра Кошиця, 5-а).

Згідно з ч. 8ст. 165 ЦПК якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України", суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд кон-кретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Встановлено, що заява про видачу судового наказу, пред`явлена ТОВ ««Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України», не підсудна Бориспільському міськрайонному суду. Розгляд вказаної заяви буде перевищенням Бориспільським міськрайонним судом повноважень, визначених ЦПК України, та прямим порушенням права боржника на справедливий суд, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на це суддя вважає, що заяву про видачу судового наказу належить передати на розгляд до Дарницького районного суду м. Києва.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 258, ст. 260 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті спожитого природного газу передати на розгляд до Дарницького районного суду міста Києва (02068, м. Київ, вул. Олександра Кошиця, 5-а).

Ухвала судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її постановлення.