У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, державний виконавець Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Рижков Андрій Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, державний виконавець Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Рижков Андрій Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 6 липня 2023 року вказана позовна заява залишена без руху.

Так, в ухвалі було вказанона те, що:

Зі змісту доданих до позовної заяви документів, а саме копії паспортного документу громадянина України, виданого на ім`я позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що її зареєстроване місце проживання є АДРЕСА_1 .

У постанові про відкриття виконавчого провадження та у виковому листі вказана адреса боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : АДРЕСА_2 .

Згідно довідки від 24.03.2023 №2106- про взята на облік внутрішньо переміщеної особи, вказано фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_3 .

Таким чином із матеріалів позовної заяви встановлено, що місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису, згідно постанови приватного виконавця, Запорізька область, Васильківський район, смт. Пришиб.

При обґрунтуванні звернення саме до Ужгородського міськраойнного суду Закарпатської області позивач вказує, що у відповідності до ч. 12 ст. 28 ЦПК України та ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», на даний момент зареєстрована і проживає як ВПО за адресою: Адреса реєстрації ВПО: АДРЕСА_4 . також тут перебуває майно, яке належить їй. По причині цього, у відповідності до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» - це і є місця виконання рішення. Вказана адреса розташована на території м. Ужгород Закарпатської області. Відповідно, з цієї причини вона звертається за захистом своїх прав саме до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з цією позовною заявою.

Згідно доданих до позовної заяви документів, а саме паспортного документу громадянина України виданого на ім`я позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її зареєстрованим місцем проживання є: АДРЕСА_5 .

Згідно позовної заяви місцем реєстрації позивача вказано: АДРЕСА_1 , так само як у виконавчому написі та постанові про відкриття виконавчого провадження.

Твердження позивача про те, що її майно знаходиться за вказаною у довідці ВПО адресою не може підтверджувати що місцем виконання виконавчого напису, є саме м. Ужгород, так як жодних доказів тому не надано,та не вказано яке саме майно позивача знаходитися в м. Ужгород.

Як вказано вище, до матеріалів позовної заяви додано довідки від 24.03.2023 №2106-, така видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вказано її фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_3 .

Позовна заява не містить відомостей щодо того, що місце роботи позивача чи місце знаходження її майна чи власне місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису відбувається на території, що належить до територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху, зазначено, що звертаючись суду із вказаною позовною заявою, позивачем не обґрунтовано належним чином, не наведено достатніх підстав (та на їх підтвердження не додано доказів) з яких вона звертається саме до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, з огляду на територіальну підсудність даної категорії справ.

Також в ухвалі від 06.07.2023, було вказано і та що, позивачем до позовної заяви не додано документа, що підтверджує сплату судового збору. Згідно акту від 04.07.2023 року начальник відділу документального забезпечення (канцелярія), завідувача сектору цивільних та адміністративних справ, завідувача сектору реєстрації вхідної кореспонденції відділу документального забезпечення (канцелярія) на підставі розділу ІІ пункту 7 Інструкції з діловодства, при реєстрації позовної заяви, яка надійшла від ОСОБА_1 , було виявлено відсутність оригіналу квитанції про сплату судового збору. А тому позивачу було вказано на необхідність сплати судовий збір відповідно до заявленої позовної вимоги 1 073,60 грн., зазначено реквізити для сплати судового збору.

12 липня 2023 року на адресу суду надійшла кватинціяпро сплату судового збору позивачем.

14 липня 2023 року на адресу суду надійшла заява датована 26 липня 2023 року від позивача ОСОБА_1 , та 31 липня 2023 року на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити в повному обсязі.

25.08.2023 від ОСОБА_1 , по справі надійшла заява про усунення недоліків заяви. Так, позивач зазначає, що в разі неможливості здійснити правосуддя у поданій нею заяві просить передати цю позовну заяву та додатки до неї за місцем належного виконання за Вашої оцінкою а саме за місце перебування мого майна (адресою постійної реєстрації, яка нині перебуває на тимчасово окупованій території). А саме до Василівського районного суду Запорізької області. Проте, зазначає, що у відповідності до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, в тому числі і у Василівському районному суді Запорізької області, Верховний суд розпорядженням від 14.09.2022 № 49/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ цього суду на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Дослідивши матеріали позовної заяви, поданої заяви про передачу цивільної справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю, приходжу до наступного висновку.

Частина 12 статті 28 ЦПК України передбачає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

Тобто, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), законодавець встановлює альтернативну підсудність.

Отже, позови про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, можуть бути пред`явлені як за місцезнаходженням відповідача (юридичної особи), так і за місцем його виконання.

Верховний Суд у постанові від 29.10.2020 року у справі № 263/14171/19 при тлумаченні статей 27, 28 ЦПК України визначив, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 № 1404-VIII.

Згідно ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

За правилами частин першої та другої статті 24 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Та обставина, що приватний нотаріус може вчиняти виконавчі дії на всій території України не змінює визначення місця виконання судового рішення, зазначеного у законі.

Згідно доданих до позовної заяви документів, а саме копії паспортного документу громадянина України, виданого на ім`я позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що її зареєстроване місце проживання є АДРЕСА_1 .

У постанові про відкриття виконавчого провадження та у виковому листі вказана адреса боржника: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 : АДРЕСА_2 .

Згідно довідки від 24.03.2023 №2106- про взята на облік внутрішньо переміщеної особи, вказано фактичне місце проживання/перебування АДРЕСА_3 .

Таким чином із матеріалів позовної заяви встановлено, що місцем виконання оскаржуваного виконавчого напису, згідно постанови приватного виконавця є Запорізька область.

При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які інші постанови державного виконавця із зазначенням нерухомого майна, органів і установ, їх адреси у Ужгородському районі, Закарпатської області, щодо яких виконавцем вчиняються виконавчі дії, що унеможливлює належне визначення судом питання про вчинення відповідних виконавчих дій на території саме Ужгородського району Закарпатської області, тобто чи знаходяться на території Ужгородського району Закарпатської області відповідні органи або установи, та чи наявне на території Ужгородського району, Закарпатської області майно (грошові кошти) боржника, відносно якого приватним виконавцем можливо вчинити виконавчі дії.

В свою чергу в матеріалах справи не міститься жодних доказів того, що на території Ужгородського району, Закарпатської області проводяться будь-які виконавчі дії в межах виконавчого провадження №65246114 від 26.04.2021 року з примусового виконання спірного виконавчого напису №90451 виданого 05.04.2021 року.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису державним виконавцем вчиняються за місцем реєстрації боржника в Запорізькій області, що відповідно до положень ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проведення виконавчих дій, та як наслідок являється місцем виконання виконавчого напису.

Позивач не надав відомості, що місце її роботи чи місце знаходження її майна, чи власне місце виконання оскаржуваного виконавчого напису відбуваються на території, що належить до територіальної юрисдикції Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області. Позивач у заяві від 25.08.2023, вказує на те, що вразі неможливості здійснити правосуддя у поданій нею заяві просить передати цю позовну заяву та додатки до неї за місцем належного виконання за оцінкою суду а саме за місце перебування її майна.

З огляду на вказане, підстави для звернення позивача із даним позовом саме до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відсутні.

Статтею 8 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", як одну із засад організації судової влади проголошено право на повноважний суд, що передбачає розгляд справи у суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, та суддею, який визначається згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. Процесуальними кодексами визначаються вимоги до складу суду.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивачем невірно визначена підсудність даної справи, враховуючи подану заяву позивача про передачу справи за підсудністю, суд вважає за можливе передати дану цивільну справу за підсудністю до суду за місцем виконання виконавчого напису.

Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Виходячи з наведеного вище, подану до суду позивачем заяву про усунення недоліків позовної заяви, суд дійшов висновку, що матеріали позову (оскільки провадження у справі ще не відкрито) слід передати на розгляд до належного суду Василівського районного суду Запорізької області до територіального юрисдикції якого відноситься даний позов.

Разом із тим, згідно інформації що розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України. Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14.09.2022 № 49/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Василівського районного суду Запорізької області на Заводський районний суд м. Запоріжжя.

Виходячи з наведеного вище, подану до суду заяву позивача від 25.08.2023 року, суд дійшов висновку, що матеріали позову (оскільки провадження у справі ще не відкрито) слід передати на розгляд до належного суду до Заводського районного суд м. Запоріжжя до територіального юрисдикції якого відноситься даний позов.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» ст.ст. 28, 31, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу 308/11383/23 за позовною заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, державний виконавець Михайлівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Рижков Андрій Іванович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, направити до Заводського районного суду м. Запоріжжя (вулиця Лізи Чайкіної, 65, Запоріжжя, Запорізька область, 69000, ), відповідно до територіальної підсудності.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош