Справа № 453/1646/22
№ провадження 2/453/178/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.

секретаря судового засідання Гринюк Л.Я.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , з участю третьої особи приватного нотаріуса Батлюк Юстини Петрівни про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання осіб такими, що не прийняли спадщину,-

в с т а н о в и в:

22 грудня 2022 року позивач ОСОБА_3 звернулась в суд з позовною заявою, в якій просить встановити факт непроживання ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_2 на час відкриття спадщини. Визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_2 такими, що не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , у АДРЕСА_1 , помер її чоловік ОСОБА_5 . Від шлюбу з ОСОБА_5 у них народився син ОСОБА_7 . У зв`язку із смертю чоловіка, за її письмовою заявою, приватним нотаріусом Батлюк Ю.П. 20 лютого 2019 року заведено спадкову справу. Позивач повідомила нотаріуса про інших спадкоємців першої черги, а саме батьків ОСОБА_5 - батька ОСОБА_6 та матір ОСОБА_2 . Оскільки ОСОБА_5 значився зареєстрованим за адресою: с. Корчин, Стрийського району Львівської області, разом зі своїми батьками, то останніх закликано нотаріусом до спадкування, хоча ОСОБА_5 був зареєстрований за однією адресою з батьками, але тривалий час там не проживав. Отже батьки ОСОБА_5 - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 не є такими, що прийняли спадщину, а відповідно не набули права на спадкове майно.

Ухвалою суду від 16 січня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

13 червня 2023 року ухвалою суду у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась.

Представник позивач адвокат Ратич Т.М. у судовому засіданні вимоги, викладені в заяві підтримав, зіславшись на вищезазначені обставини, просив заяву задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнала. Також заявила, що після смерті сина не претендувала та на даний час не претендує на спадщину, яка відкрилась.

Третя особа приватний нотаріус Батлюк Ю.П. до початку судового засідання подала до суду заяву (вх.№4386) про розгляд справи у її відсутності. Покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13 листопада 1999 року Любшанською сільською радою Жидачівського району Львівської області зареєстровано шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , актовий запис №14.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_2 , помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть(РАГС Адміністрації міської частини Прага-5, том 85 за 2018 рік, сторінка 106, актовий запис 1843).

Згідно довідки № МV-166297-2/ОАМ-2022, виданої Міністерством внутрішніх справ Чеської Республіки вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 постійно проживали на території Чеської Республіки.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №27/2019, заведеної 20 лютого 2019 року після смерті ОСОБА_5 , спадщину після смерті спадкодавця прийняла його дружина ОСОБА_3 , шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини від 26 лютого 2019 року. В даній заяві заявник зазначає, що крім неї спадкоємцями є син спадкодавця ОСОБА_7 , та батьки спадкодавця ОСОБА_6 , ОСОБА_2 . Однак батьки спадкодавця заяви про прийняття спадщини, заяви про відмову від прийняття спадщини не подавали. Свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям не видавалося.

Крім того встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №7.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовився від неї в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, для прийняття спадщини має подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Положеннями ч.ч.1, 6 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік, а місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Аналіз наведених норм права дозволяє сформулювати суду висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього, окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.

Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Оскільки відповідач визнала пред`явлений позов і визнання позову не суперечить закону, тому суд за згодою сторін та враховуючи положення ст. 206 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення.

Із аналізу наведених норм права можна зробити висновок про те, що сама по собі реєстрація місця проживання особи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини не може бути підтвердженням, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, своєчасності й повноти прийняття спадщини спадкоємцем. Для цього окремо слід довести факт постійного (спільного й безперервного) проживання спадкоємця зі спадкодавцем станом на день смерті останнього.

Дослідженими судом доказами підтверджено факт постійного непроживання ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 .

Також суд враховує ту обставину, що відповідач, не проживаючи разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, та протягом достатньо тривалого часу до цього, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подала, тому остання не може вважатися такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 .

Беручи до уваги небажання відповідача приймати спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , а також враховуючи визнання відповідачем даного позову, що не суперечить закону та не порушує її прав, а також прав, свобод та інтересів інших осіб, суд, за наявності для того законних підстав, приходить до висновку про задоволення позову частково, оскільки питання щодо факту прийняття/неприйняття спадщини вирішується безпосередньо нотаріусом.

Керуючись ст.ст. 4-5, 12-13, 81, 89, 95, 258-259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити факт непроживання ОСОБА_5 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Позивач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (місце проживання: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 ).

Третя особа: Приватний нотаріус Батлюк Юстина Петрівна, ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце знаходження: АДРЕСА_5 ).

Повний текст рішення виготовлено 18.08.2023 року.

Суддя Ю.Є. Ясінський