Справа № 716/314/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2023 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді - Пухарєвої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кульки О.М.,

представниці позивачки ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Заставна цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору оренди земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка ОСОБА_3 в особі представниці ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_4 (в подальшому в новій редакції), в якому просила розірвати договір оренди землі від 23.08.2017, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо земельної ділянки, площею 2,15 га, яка розташована на території Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, кадастровий номер :02:001:0087.

В обґрунтування позову посилається на те, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 2,15 га, яка розташована на території Шубранецької сільської ради Заставнівського району Чернівецької області. Цільове призначення землі - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивачка з 2017 року важко хворіє, у зв`язку із чим тривалий час лікувалася. Внаслідок цього вона отримала третю групу інвалідності.

Згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного 23.08.2017 між нею та приватним підприємцем ОСОБА_4 належна їй земельна ділянка передана в оренду відповідачу на 15 років. У п.п.9,11 зазначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік і все. Орендна плата вноситься в такі строки: щороку до 31 грудня за весь рік оренди земельної ділянки. Пунктом 39 вказаного договору порушено про одностороннє розірвання договору за умови систематичної несплати орендної плати.

Відповідачем на даний час не виплачено орендну плату за вищевказаним договором оренди земельної ділянки за 2021-2022 роки. На неодноразові усні її звернення щодо сплати орендної плати відповідач не реагує, незважаючи на те, що вона надавала йому свій пенсійний рахунок, а тому вона змушена звернутись до суду із даним позовом.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача ОСОБА_2 з вимогами позовної заяви не погодився. Зазначив, що між позивачкою та відповідачем існують договірні відносини щодо оренди земельної ділянки. Законність укладеного договору було встановлено рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області по справі №716/1668/21. Крім того під час розгляду вказаної справи повністю спростовані твердження позивачки щодо невиконання відповідачем умов договору в частині несплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Підтвердженням сплати орендної плати підтверджується відомостями про виплату за 2017-2020 роки. Крім того, сама позивачка під час надання пояснень не заперечувала того факту, що її чоловік ОСОБА_6 декілька разів брав пшеницю у сім`ї відповідача, хоча і вважала, що це не плата за оренду землі. Починаючи із 31.08.2021 позивачка припинила спілкування із відповідачем, орендну плату відмовляється отримувати. Відповідач вважає, що позивачка здійснює штучний конфлікт з подальшою метою розірвання договору оренди землі. Щодо виплати орендної плати, то відповідача орендну плату сплачує в установлений договором строк. Згідно відомостей (акти) за 2021-2022 рік орендну плату отримали всі орендодавці, окрім позивачки. Крім того відповідачем сплачено земельний податок за 2021 та 2022 роки за землю, яку він орендує у позивачки. Відповідач посилається на те, що неодноразово звертався до позивачки із проханням надати реквізити рахунку на який можливо перерахувати кошти за оренду, однак остання відмовляється його надати. Крім того відмовляється отримати плату за оренду пшеницею, ячменем чи кукурудзою або іншими способами розрахунку.

Позивачка в судове засідання не з`явилася. В судовому засіданні представниця позивачки ОСОБА_1 позов підтримала повністю, обґрунтувала його вищенаведеним.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав. По суті заявлених позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, у зв`язку з цим просив суд відмовити у задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що являється батьком відповідача. Його син - ОСОБА_4 вирощує сільськогосподарську продукцію на орендованих землях, а він вирішує всі питання щодо ведення документації по оренді земельних ділянок. У 2017 році його син уклав договір оренди земельної ділянки із ОСОБА_3 . До 2020 року остання отримувала орендну плату, а потім перестала отримувати, оскільки хотіла розірвати вказаний договір. про що вона особисто повідомляла його. Усього в них є десять орендодавців. До нового року всі люди отримали орендну плату зерном або грошами, що підтверджується відповідними відомостями. Позивачка просила його перерахувати орендну плату, проте не повідомила йому належного рахунку. Починаючи із 2020 року і по даний час позивачка спеціально не хоче брати орендну плату, не виходить на зв`язок. Також не відчиняла дверей, коли вони привозили пшеницю їй додому.

Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідка, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власницею земельної ділянки загальною площею 2,15 га, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером :02:001:0087, що розташована на території Шубранецької сільської ради Заставнівського (тепер Чернівецького) району Чернівецької області, право власності на яку посвідчується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 366254 від 07.10.2010 (а.с. 25).

23.08.2017 між ОСОБА_3 (орендодавцем) та приватним підприємцем ОСОБА_4 (орендарем) укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, строком на 15 років, починаючи з моменту його державної реєстрації, за умовами якого сторони погодили розмір орендної плати, терміни розрахунків за договором та інші необхідні умови (а.с. 27-29) .

Даний договір оренди землі був зареєстрований 06.09.2017 приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Бурдейним Ю.І., що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 31-32).

Відповідно до вимог ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч.2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

Згідно з положеннями ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до приписів ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно положень ст.13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст.21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил; дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються; своєчасного внесення орендної плати.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов`язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Положеннями ст.32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті "д" частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.

Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч.2 ст.651 ЦК України.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №912/1385/17.

Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Разом з тим згідно з положеннями ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два і більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє орендодавця можливості отримати гарантовані договором кошти чи продукцію за те, що його земельну ділянку використовує інша особа. Вказані висновки викладені у постанові ВС від 31.07.2020 у справі №479/1073/18-ц.

Пунктами 9-11 спірного Договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, у тому числі в грошовій формі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації грошової оцінки земель, відповідно до положень чинного законодавства України. Орендна плата вноситься у такі строки: щороку до 31 грудня за весь рік оренди земельної ділянки.

Пунктом 12 Договору визначено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Згідно з п. 28 вказаного договору орендодавець має право вимагати своєчасного внесення орендної плати.

Приписами п.39 Договору передбачено, що умовою розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку є систематична несплата орендної плати.

Згідно пункту 14 договору оренди земельної ділянки передбачена відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати у вигляді пені.

Відповідно до пункту 42 цього договору сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Судом встановлено, що до звернення позивачки до суду з даним позовом відповідач не виплачував позивачці орендну плату за 2021-2022 роки, що не заперечував представник відповідача в судовому засіданні.

Зазначене також підтверджується дослідженими в судовому засіданні відомостями про нормативну грошову оцінку спірної земельної ділянки (103206,94 грн); про орендну плату ОСОБА_3 згідно договору оренди землі; відомостями про виплату орендної плати за 2021-2022 роки, з яких вбачається що ОСОБА_8 не отримувала орендну плату ні в грошовому вигляді, ні у вигляді продукції чи послуг, про що свідчить відсутність її підпису у зазначених відомостях (а.с 56-62).

У зв`язку з наведеним за 2021-2022 роки у п/п ОСОБА_4 утворилася заборгованість перед ОСОБА_3 по орендній платі, наявність якої представник відповідача не оспорював, стверджуючі про відсутність в цьому вини відповідача.

Таким чином судом встановлено, що відповідач дійсно протягом двох років поспіль, тобто систематично, не сплачував позивачці орендну плату за землю, тобто порушував свої зобов`язання, визначені п.п. 9-12 Договору.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 13 ЦПК України).

За приписами ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Твердження відповідача про те, що він намагався сплатити позивачці орендну плату, проте позивачка відмовляється її отримувати, здійснює штучний конфлікт, у зв`язку з чим відповідач був позбавлений можливості сплатити орендну плату не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

При цьому показання свідка ОСОБА_9 допитаного у судовому засіданні, не є належними та допустимими доказами, що підтверджують факт відсутності вини відповідача у невиконанні зобов`язань за договором, оскільки не можуть бути засобом доказування у правовідносинах, що виникають з правочинів, для яких законом установлено письмову форму.

Таким чином відповідачем не доведено, що систематична несплата орендної плати сталася не з його вини, оскільки останній не надав належних доказів, які б свідчили про здійснення ним упродовж 2021-2022 років реальних дій по сплаті орендної плати позивачці (в тому числі шляхом направлення коштів поштовими переказами у зв`язку з неявкою позивачки до відповідача для отримання орендної плати, від отримання яких позивачка відмовилася).

Стаття 611 ЦК України встановлює різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Оскільки судом встановлено факт систематичної несплати відповідачем орендної плати, що на думку суду є істотним порушенням ОСОБА_4 договору, за умови недоведеності відсутності вини відповідача в порушенні зобов`язання, суд вважає, що наявні передбачені законом підстави для припинення договору оренди, шляхом його розірвання.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.611, 629, 638, 651 ЦК України, ст.141 ЗК України, Закону України «Про оредну землі», ст.ст. 78, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_3 - задовольнити.

Договір оренди землі від 23.08.2017, укладений між ОСОБА_3 та приватним підприємцем ОСОБА_4 щодо земельної ділянки площею 2,15 га, кадастровий номер :02:001:0087 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Чернівецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08.09.2023.

Суддя О.Пухарєва