Справа № 131/659/22
Провадження № 2/131/71/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.,

за участю секретаря судових засідань Болотової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином,-

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник відповідача ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Іллінецького районного суду Вінницької області звернулась ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином.

Позивач зазначає, що 16.07.2017 року водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Форд-Мондео н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на автодорозі Житомир - Могилів-Подільський зі сторони м. Житомир в сторону м. Калинівка, в селі Корделівка Калинівського району, в порушення вимог ПДР України здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення в ліву частину автомобіля ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , після чого з автомобілем Фольксваген Пасат д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 та автомобілем Мітсубісі Паджеро під керуванням ОСОБА_6 .

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Калинівського районного суду від 01.04.2021 року відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрито. Цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - залишено без розгляду.

Таким чином, під час судового розгляду вказаної кримінальної справи була достовірно і беззаперечно встановлена вина відповідача у заподіянні ОСОБА_1 матеріальної шкоди.

Відповідно до Висновку авто - товарознавчої експертизи № 215 від 23.08.2017 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Мітсубісі Паджеро д.н.з. НОМЕР_4 , 2007 року випуску, в результаті пошкодження складає 327 310 грн.

За зверненням позивача Моторно-транспортне страхове бюро України провело відшкодування в сумі 100 000 гривень.

З цих підстав позивач звернулась до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідача заподіяну матеріальну шкоду заподіяну злочином у сумі 227310 грн.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 16 серпня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

У встановлений судом строк, належним чином повідомлений відповідач у справі, своїм правом на подання до суду відзиву не скористався, при цьому у ході судового розгляду в судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_3 заперечила щодо позовних вимог, вказавши про їх безпідставність, оскільки в судовому порядку вина ОСОБА_2 в скоєні ДТП не встановлена. Крім того, позивачем належними доказами не підтверджений розмір шкоди, а розмір шкоди на який посилається позивач на підставі висновку експерта від 23.07.2027 порахований з урахуванням ПДВ.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Так, судом установлено, що у провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебувало кримінальне провадження №0000451 за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою Калинівського районного суду від 01.04.2021 року ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000451, від 16 липня 2017 року - закрито. Цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди - залишено без розгляду.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль MITSUBISHI PAJERO д.н.з. НОМЕР_4 , 2007 року випуску, належить позивачу ОСОБА_1 .

Судом враховано, що відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У той же час, судом враховано, що закінчення на момент розгляду кримінального провадження строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 49 КК України, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Із вказаних вище і досліджених судом під час розгляду справи доказів вбачається, що закриття провадження мало місце не у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, а у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності, що не є підставою для звільнення від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Однак, відповідачем не було надано належних доказів щодо відсутності його вини у ДТП.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Судом також враховано, що цивільно-правова відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки відрізняється від загальних підстав відповідальності тим, що передбачає її настання незалежно від вини заподіювача шкоди.

Так, відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Керування автомобілем є діяльністю, пов`язаною з використанням джерела підвищеної небезпеки, а відповідач, як особа, яка здійснює керування, відповідає за шкоду, задану іншому транспортному засобу незалежно від наявності або відсутності його вини.

Згідно із ч.2. ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частина 5 ст.1187 ЦК України містить лише два виключення, які звільняють водія від відшкодування шкоди. Так, зокрема, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Так, стороною відповідача не надано доказів, що при вчиненні ДТП ОСОБА_2 знаходився під впливом непереборної сили, як і не встановлено умислу водія іншого автомобіля на завдання шкоди своєму транспортному засобу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що не встановлення судом при розгляді кримінального провадження у діях відповідача вини у вчиненні ДТП не звільняє його від цивільно-правової відповідальності, передбаченої ст.1187 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, відповідно висновку експерта авто - товарознавчої експертизи № 215 від 23.08.2017 року розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля MITSUBISHI PAJERO д.н.з. НОМЕР_4 , 2007 року випуску, в результаті пошкодження складає 327 310 грн. (а.с. 12-16).

У ході розгляду справи, позивачем шляхом подання відповідних доказів доведено розмір матеріального збитку завданого їй в наслідок дій ОСОБА_2 , що складає 327 310 грн. 00 коп.

При цьому, згідно платіжного розрахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 12.03.2019 позивачу ОСОБА_1 здійснено виплату Моторно-транспортним страховим бюро України страхового відшкодування у справі № 02-PL-UA-17/10787.1 в сумі 100 тис. грн.

Таким чином, розмір матеріального збитку, який підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 становить 227 310 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2273,10 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 83, 141, 263, 264, 265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, Суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 227 310 (двісті двадцять сім тисяч триста десять) гривень матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 2273,10 грн. судового збору в дохід держави.

Відповідно до ст. 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники провадження:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер невідомий, адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: