Ухвала

08 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 509/1675/16-ц

провадження № 61-13101ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 26 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл спільного майна подружжя та за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

30 серпня 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Одеського апеляційного суду від 26 січня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, у якому скаржник зазначає, що Одеський апеляційний суд розглядав справу без участі сторін, тому він не міг дізнатись про стан її розгляду. 27 січня 2023 року він звернувся до канцелярії суду з проханням надати йому інформацію щодо розгляду справи, на що йому було повідомлено про відкладення розгляду справи та щоб він очікував судового сповіщення. Він так і зробив, однак 14 червня 2023 року від відповідачів йому стало відомо, що справу вже розглянуто.

15 червня 2023 року він звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області із заявою про надання копії судового рішення, а 23 червня 2023 року засобами електронного поштового зв`язку отримав постанову апеляційного суду. Отже, оскаржене судове рішення отримано ним поза строками на касаційне оскарження.

26 червня 2023 року він вперше звернувся з касаційною скаргою. Ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2023 року його касаційну скаргу визнано неподаною та повернуто. Оскільки недоліки вказані в ухвалі Верховного Суду, що слугували поверненню, усунуто, повторно звернувся з касаційною скаргою.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року)».

Процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Одеським апеляційним судом прийнято постанову 26 січня 2023 року, повний її текст складено 08 лютого 2023 року, тому останнім днем строку на касаційне оскарження 10 березня 2023 року. Повний текст постанови Одеського апеляційного суду від 26 січня 2023 року оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 09 лютого 2023 року.

У клопотанні про поновлення строку заявник вказує, що оскаржене судове рішення отримано ним поза строками на касаційне оскарження, однак не надає докази на підтвердження зазначених обставин, зокрема щодо не надсилання йому апеляційним судом копії постанови в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

Доданий до клопотання скріншот поштової скриньки, згідно з якого 23 липня 2023 року від Овідіопольского районного суду Одеської області отримано судове рішення, не є належним доказам, який би підтверджував факт неотримання копії оскарженої постанови в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України.

При цьому Верховний Суд в ухвалі від 07 липня 2023 року роз`яснював заявникові необхідність надання суду доказів вручення оскаржуваного судового рішення або невиконання судом апеляційної інстанції положень статті 272 ЦПК України, а ухвалою від 15 серпня 2023 року скаргу повернув, оскільки матеріали, подані на виконання вимогу ухвали Верховного Суду від 07 липня 2023 року, не містять жодних відомостей щодо вказаного питання, тому підстави вважати, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, відсутні.

Крім того, право на повторне звернення до суду після повернення касаційної скарги не є самостійною підставою поновлення строку касаційного оскарження.

Скаржник не обґрунтував та не надав належних доказів того, чому він був позбавлена можливості усунути недоліки касаційної скарги на виконання ухвали Верховного Суду від 07 липня 2023 року.

За таких обставин підстави, наведенні у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження, не можуть бути визнані поважними.

Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявнику необхідно надати суду заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження в якій зазначити інші підстави для поновлення строку, разом із належними доказами на підтвердження обставин, що перешкоджали подати касаційну скаргу вчасно.

Крім того, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До касаційної скарги ОСОБА_1 додано платіжні інструкції про сплату судового збору: від 22 червня 2023 року у розмірі 7 308,00 грн та від 08 серпня 2023 року у розмірі 6 472,00 грн.

Разом з тим, вказані платіжні доручення не можуть бути прийняті судом, як належний доказ сплати судового збору, оскільки вказаний судовий збір було сплачено скаржником при поданні касаційної скарги у червні 2023 року, яку ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2023 року повернуто. Такий судовий збір підлягає поверненню відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір», а за повторно подану касаційну скаргу судовий збір сплачується на загальних підставах.

Таким чином, ОСОБА_1 слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

За подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Згідно з підпунктами 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на час подання позову - 2016 рік) за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (але не менше 551,20 грн та не більше 6 890, 00 грн).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про визнання права власності на майно або його витребування визначається вартістю майна.

Між тим, згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Аналіз скарги та доданих до неї матеріалів не дозволяє встановити вартість спірного майна, відповідно й ціну позову в цій справі.

Таким чином заявникові слід зазначити ціну позову, з урахуванням вартості спірного майна, підтвердивши її доказами, з урахуванням чого визначити розмір судового збору з розрахунку 1 % від ціни позову х 200 % (але не більше 13 780,00 грн)і сплатити судовий збір.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).

На підтвердження сплати судового збору скаржнику необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникові строк для усунення її недоліків.

Керуючись статтями 185, 260, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 26 січня 2023 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені статтями 393, 394 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков