н/п 2/490/1586/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 вересня 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі - Ребрина Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про стягнення аліментів, додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідача, в якому просить:

1) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 у розмірі частини від усіх доходів ОСОБА_2 , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного вікує, щомісячно починаючи стягнення з дати подачі позову і до досягнення дитиною повноліття;

2) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 48115,07 грн;

3) стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини у розмірі частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову і до закінчення військового стану.

В обгрунтування позову позивач вказує, що після військового вторгнення на територію України вона була змушена покинути Україну та тимчасово переїхати з дитиною до Литовської Республіки. Відповідач залишився в Україні, перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 , отримує грошове забезпечення та інші виплати. Позивач вказує, що відповідач на зв`язок не виходить, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини та взагалі не цікавиться їх життям. Позивач вказує, що не має можливості знайти роботу так як забезпечує постійний супровід дитини в чужій країні та догляд за нею. Позивач також зазначила, що з відповідача слід стягнути додаткові витрати на дитину у зв`язку з тим, що 01 вересня 2022 року донька пішла до школи ( ОСОБА_4 ) в якій навчається на платній основі та додатково сплачуються витрати на харчування.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом досліджено свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 згідно якого ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 .

Відповідно ч.3ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ч.1ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними.

Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Судом досліджено відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів ОСОБА_2 від 05.07.2023 року за період з 01.01.2022 року по 31.03.2023 року з яких вбачається, що останній є військовослужбовцем та отримує «виплати військовослужбовця». Так за листопад 2022 року дохід останнього складає 1494,62 грн., за грудень 2022 року 62798,60 грн., за січень 2023 року 46522,73 грн., за лютий 2023 року 45271,50 грн., за березень 2023 року 24787,50 грн.

Отже, враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, про стягнення аліментів на утримання якої клопоче заявник, працездатного віку, має достатній дохід, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо вимоги позивача про стягнення додаткових витрат на дитину то слід зазначити наступне.

Згідно із вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15 травня 2006 року вказує на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, законодавством закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.

Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №761/6933/17.

Так позивач обгрунтовує вимогу про стягнення додаткових витрат на дитину тим, що остання навчається в платній школі.

Судом досліджено договір про навчання дітей № 413-07 від 27.07.2022 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на надання освітніх послуг. Згідно розділу 2 вказаного договору Школа Героїв зобов;

язується виховувати дитину Одержувача послуг у школі за навчальним планом Державного стандарту і, наскільки це можливо, забезпечити потреби самовираження Здобувача освіти. Одержувач послуги зобов`язується слачувати ОСОБА_6 за надані освітні послуги в порядку встановленому Договором.

Суд вважає, що дані витрати не можуть вважатися додатковими витратами у розумінні ст.185 Сімейного кодексу України, оскільки під час розгляду справи по суті не встановлено, що ці витрати позивача зумовлені особливими обставинами, розвитком здібностей дитини, а тому підстав для задоволення позовних вимог в цій частині немає.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на утримання дружини, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 5, 6, 7 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так позивачем не надано доказів, що остання потребує матеріальної допомоги від чоловіка, зокрема доказів неможливості влаштуватись на роботу або доказів того, що їй було відмовлено у працевлаштуванні. За такого в даній вимозі слід також відмовити.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.18,259,263-265,284 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.03.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановленихЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Центральним районним судом міста Миколаєва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Інформація про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя