Провадження №2/760/3383/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.

при секретарі Омелько Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Дванадцята Київська нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , про що 08 травня 2004 року видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . 25 грудня 2000 року померлою ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори, який зареєстрований у реєстрі за № 1-268 с. Як вбачається з вищевказаного заповіту спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є ОСОБА_1 .

Факт зміни прізвища позивача з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » підтверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2 від 31 січня 2003 року згідно якого позивач одружилася з ОСОБА_8 , про що відділом реєстрації актів громадянського стешу Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, зроблено актовий запис №61.

Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом всього майна померлої ОСОБА_4 , що складається з житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Про наявність заповіту від 25 грудня 2000 року на її ім`я позивач дізналася випадково, і лише в 2018 році

Отже, позивач зазначає, що своєчасно не звернулась до нотаріальної контори, оскільки не знала про наявність заповіту, що свідчить про поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, а тому позивач просить визначити їй додатковий строк тривалістю 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 10.07.2019 відкрито провадження у справі.

У судове засідання позивач не з`явилася, від її представника надійшла до суду заява про розгляд справи за їх відсутності. На задоволенні позову позивач наполягає та просить позов задовольнити у повному обсязі з підстав викладених в ньому.

У судове засідання відповідачі не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, спадкової справи, оцінивши зібрані докази в їхній сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть видане Відділом реєстрації смерті у місті Києві, актовий запис № 8126 від 08.05.2004.

Згідно заповіту посвідченого державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 25.12.2000, усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на, що вона за законом матиме право.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Отже, судом встановлено, що позивач у справі, яка, згідно із заповітом є єдиним спадкоємцем після померлої тітки, проживала окремо від неї. За життя ОСОБА_9 висловила своє волевиявлення шляхом складення на імя позивача заповіту. Проте, позивачці про складання заповіту не повідомляла.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Відповідно до положень статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Відповідно до п. 2.2, 3.2 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції № 296/5 від 22.02.2012р. при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачка на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала, про наявність заповіту, складеного на її користь, дізналась поза межами строку, передбаченого частиною першою статті 1270 ЦК України, такі обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, а тому строк для прийняття спадщини був пропущений нею з поважної причини. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 19, 7680, 89, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Дванадцята Київська нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити додатковий строк ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , тривалістю в 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.А. Усатова