Провадження № 2-др/761/249/23
05 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Романишеної І.П.,
за участю секретаря Решти Д.О.,
розглянувши заяву представника відповідача Глухенького Олександра Анатолійовича про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про встановлення факту трудових відносин, витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористану щорічну відпустку,
В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про встановлення факту трудових відносин, витребування трудової книжки, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та компенсації за невикористану щорічну відпустку.
Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 07.08.2023р. у задоволенні позовних вимог відмовлено.

09.08.2023р. представник відповідача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 22 000 грн.

Ухвалою суду від 11.08.2023р. вказану заяву представника відповідача було призначено до розгляду з повідомленням сторін на 18.08.2023р. о 10:00 год., яке було відкладено на 05.09.2023р. о 12:45 год.

17.08.2023р. до суду надійшли заперечення представника позивача на вказану заяву.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, подали заяви про розгляд заяви за їх відсутності.

В силу положень ч. 4 ст. 270 ЦПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду даного питання.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Пунктами 1, 2 ч.2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву.

Дана справа розглядалась судом за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача у судових дебатах заявляв про стягнення з позивача витрат на правову допомогу, також про судові витрати відповідачем зазначалось у відзиві на позовну заяву.

Сама заява про ухвалення додаткового рішення подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України.

Так, на обґрунтування стягнення витрат на правничу допомогу представник посилався на те, що у зв`язку з розглядом справи відповідач був вимушений захищати свої права та звернутись за захистом своїх прав до адвоката. Загалом відповідачем понесені судові витрати по справі №761/24367/22 на загальну суму 22 000,00 грн., зокрема: за усну консультацію з вивченням документів та правовий аналіз наданих замовником документів у розмірі 2 000,00 грн.; за підготовку відзиву на позовну заяву 8 000,00 грн.; за прибуття та участь у чотирьох судових засіданнях 14.04.2023р., 06.06.2023р., 12.07.2023р., 07.08.2023р. в розмірі 12 000,00 грн.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги від 03 квітня 2023 року, ордер про надання правничої допомоги, додаткова угода № 1 до договору про надання правничої допомоги від 03 квітня 2023 року, акт виконаних робіт до додатку №1 від 11 квітня 2023 року, акт виконаних робіт до додатку №2 від 07 серпня 2023 року, рух коштів по рахунку від 09 серпня 2023 року.

Судом встановлено, що 03 квітня 2023 року між адвокатом Глухеньким О.А. та ФОП ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги.

Предметом договору є надання професійної правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених договором. Вказаним договором сторони погодили, що адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень, зокрема, представляє інтереси замовника в судах.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що за правничу допомогу замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеною додатками до договору.

Відповідно до додатку №1 до договору, сторони погодили, що замовник сплачує адвокату за усну консультацію з вивчення документів наданих замовником та правовий аналіз наданих документів в сумі 2 000 грн.; за підготовку відзиву, заяв та клопотань у цивільній справі №761/274367/22 в розмірі 8 000 грн., а також 3 000 грн. за участь в кожному судовому засіданні.

Відповідно до акта виконаних робіт до вказаного додатку, адвокатом фактично надано наступні послуги на загальну суму 10 000 грн.: аналіз та вивчення документів, наданих замовником та проведено аналіз документів по справі №761/24367/22, надано усну консультацію по справі; підготовлено та подано до суду відзив на позовну заяву, клопотання про витребування доказів, виклик свідків та інші процесуальні документи у справі №761/24367/22.

Також, в матеріалах справи наявний акт виконаних робіт №2 до вказаного додатку, відповідно до якого, адвокатом надані замовнику послуги на загальну суму 12 000 грн., за участь у судових засіданнях 14.04.2023р., 06.06.2023р., 12.07.2023р., 07.08.2023р.

Проаналізувавши вказані документи, суд приходить до висновку, що вони підтверджуть факт надання правової допомоги та погодження сторонами фіксованого розміру витрат на правничу допомогу в розрізі цивільної справи.

Разом з тим, щодо заявленого розміру витрат на надання правничої допомоги у розмірі 22 000,00 грн, то слід звернути увагу на висновки у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 р. у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 р. у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 р. у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України)

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21 зроблено висновок про те, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

У вказаній постанові також зазначено, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при визначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуг годин помножена на вартість такої ( однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону України №5076-VI як « форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Подання детального опису робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (надання послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).

Зокрема, у поданих до суду запереченнях представник позивача наголосив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 22 000 грн. є неспівмірним, завищеним та таким, що не відповідає принципу розумності та необхідності. Представником позивача наголошено увагу на тому, що розрахунок понесених витрат не відповідає реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності та необхідності), а також є неспівмірним із фактично наданим обсягом юридичної допомоги та має бути виключено із загальної вартості наданих відповідачу послуг правничої допомоги, також у заяві відсутній детальний опис правничої допомоги, що не дозволяє визначити їх співмірність, реальність та розумність розміру витрат. Також представник вказує, що позивач непрацевлаштовий, трудова книжка знаходиться у відповідача, стабільного доходу не отримує, у зв`язку з чим не має змоги компенсувати заявлений розмір витрат на правничу допомогу.

Таким чином, сторона позивача вважає, що заявлений стороною відповідача розмір витрат на професійну правничу допомогу є таким, що не відповідає критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності, реальності і співмірності з урахуванням складності та значення справи для сторін, з огляду на що, а також зважаючи на фінансовий стан позивача, сума витрат на правничу допомогу на переконання представника позивача повинна бути зменшена.

В свою чергу, суд частково погоджується з вказаними запереченнями представника позивача, а саме з тим, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним, завищеним та таким, що не відповідає принципу розумності та необхідності, з огляду на наступне.

Так, з поданих документів вбачається, що адвокатом надано наступні послуги на загальну суму 10 000 грн.: аналіз та вивчення документів, наданих замовником та проведено аналіз документів по справі №761/24367/22, надано усну консультацію по справі в сумі 2 000 грн.; підготовлено та подано до суду відзив на позовну заяву, клопотання про витребування доказів, виклик свідків та інші процесуальні документи у справі №761/24367/22 в розмірі 8000 грн.

Суд зауважує, що під час розгляду даної цивільної справи представником відповідача було подано до суду лише відзив на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, заяву про застосування строків позовної давності, представником відповідача в свою чергу не було подано клопотань про витребування доказів та виклику свідків.

При цьому, аналіз та вивчення документів, наданих замовником та проведення аналізу документів по справі №761/24367/22 складається з послуг, які частково поглинаються наданою послугою з підготовки відзиву на позовну заяву, заперечень, а також заяви про застосування строків позовної давності, в яких безпосередньо такий аналіз і здійснено. При цьому, надання такої послуги як усна консультація, в даному випадку не доведена в розрізі доцільності та необхідності такої витрати під час розгляду справи.

Також, слід наголосити, що складання процесуальних документів (відзиву на позовну заяву, заперечення на відповідь на відзив, заяви про застосування строків позовної давності) для професійного досвідченого адвоката не становить надмірної складності, не потребує значних витрат часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи.

В свою чергу, суд не приймає до уваги твердження представника позивача щодо фінансового стану позивача, оскільки жодних доказів вказаному не надано до суду, в той час як доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому, необхідно зауважити, що участь представника відповідача в судових засіданнях 14.04.2023р., 06.06.2023р., 12.07.2023р., 07.08.2023р. підтверджена матеріалами справи, а розмір кожної участі представника є фіксованим та погодженим у розмірі 3000 грн.

З урахуванням викладеного та враховуючи матеріали справи, її категорії та складності, характер та обсяг наданих адвокатом послуг, виходячи з предмету заявленого позову, принципу розумності, справедливості та пропорційності, а також клопотання представника позивача про зменшення витрат на правничу допомогу, суд вважає, що до стягнення з позивача належить 15 000 грн. понесених витрат, вказаний розмір визначено судом з урахуванням критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом і заявленими витратами.

Керуючись ст.ст. 133, 141, 258-259, 270, 354-355, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення по справі, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000 грн. (п`ятнадцять тисяч грн.).

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 05.09.2023р.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА