Провадження № 2/537/829/2023
Справа № 537/2550/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.09.2023 рокуКрюківський районний суд міста Кременчука в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., за участю секретаря Савічевої М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», за участю третіх осіб: приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, головний державний виконавець Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Загребельний Андрій Юрійович,
про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
29.06.2023 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву залишено без руху з підстав несплати судового збору.
19.07.2023 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука вжито заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за спірним виконавчим написом.
19.07.2023 року ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Ковальчук О.М. не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак представник надав суду заяву, згідно якої просив провести судове засідання без його участі та участі позивача, а також вказав, що позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
У судове засідання представник відповідача, ТОВ «ВЕЛЛФІН», не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не надав суду пояснень про причини неявки, відзив на позовну заяву не надавав.
Третя особа, приватний нотаріус Києво - Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи, не надала суду пояснень про причини неявки.
Третя особа, головний державний виконавець Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Загребельний А.Ю., у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак надав заяву, згідно якої просив суд провести судове засідання без його участі.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 280 Цивільного процесуального Кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача, відповідача, а також третіх осіб на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач та треті особи повідомлялись належним чином про дату, час та місце слухання справи, відповідач не повідомив суд про причини неявки, ним не подано відзив.
Суд, із врахуванням думки представника позивача, викладеній в його письмовій заяві, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Стаття 55 Конституції України передбачає, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів.
Гарантоване право кожного подати будь-який позов до суду, що стосується його цивільних прав і обов`язків, передбачений пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно до статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
12.11.2019 року між позивачем, ОСОБА_3 , та відповідачем, ТОВ «ВЕЛЛФІН» укладено договір позики № 1051829.
Відповідно до пункту 1.1. Договору, позикодавець надає позичальникові на умовах, передбачених даним договором, грошові кошти в позику в сумі 1 500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.
Сукупна вартість позики складає 2 376 грн. 50 коп., з яких 876 грн. 50 коп. проценти за користування позикою, 1 500 грн. 00 коп. - сума до договору.
Згідно пункту 1.3 Договору, строк позики за цим договором складає тридцять днів, позика має бути повернути згідно графіку розрахунку до 12.12.2019 року
Згідно змісту оспорюваного виконавчого напису, ОСОБА_3 є боржником за кредитним договором 1051829 від 12 листопада 2019 року, укладений з ТОВ «ВЕЛЛФІН». Строк платежу за кредитним договором 1051829 від 12 листопада 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться з 12 листопада 2019 року по 20 травня 2021 року. Сума заборгованості складає 25 376 грн. 00 коп., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 1 500 грн. 00 коп.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 23 876 грн. 00 коп.; за вчинення виконавчого напису, на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат», стягнуто плати із стягувача і розмірі 750 грн. 00 коп., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 21 126 грн. 00 коп.
22.06.2021 року на підставі вказаного виконавчого напису, державним виконавцем Крюківського відділу державної Виконавчої служби м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Загребельним А.Ю. відкрито виконавче провадження ВП № 65859464.
22.06.2021 державним виконавцем Крюківського відділу державної Виконавчої служби м. Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Загребельним А.Ю. винесено постанову про накладення арешту коштів боржника.
Позивач змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 видане 22.02.2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Північно Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми).
Згідно зі статтею 18 Цивільного кодексу України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, вчинення виконавчого напису - це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.
Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», а також постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №622, якою Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» та включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Судом встановлено, що спірний виконавчий напис виданий на підставі пункту 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Так, у своїй постанові від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц, провадження № 14-84цс19, Верховний Суд вказує, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору та виписки з рахунку боржника.
Окрім того, суд вважає, що характер правовідносин, що склалась між боржником ОСОБА_1 та ТОВ «ВЕЛЛФІН», жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості.
З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Таким чином, з наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.
Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно статті 12 та статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За таких обставин, оскільки відповідачем не надано жодних достовірних доказів та підтверджень того, що нотаріусом оспорюваний виконавчий напис було вчинено правомірно, з дотриманням встановлених чинним законодавством вимог, не підтверджена безспірність стягуваної заборгованості, водночас відповідач ТОВ «ВЕЛЛФІН», будучи достовірно обізнаним про наявність у провадженні суду даної справи, відзиву, заперечень, доводів щодо позову не надав, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі, та оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду із позовом на підставі частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-XII від 12 травня 1991 року, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ТОВ «ВЕЛЛФІН» на користь держави судового збору в розмірі 1 073 грн. 60 коп.
Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 51, 76, 77, 81, 133, 137, 141, 259, 263, 264, 265, 280, 281, 282 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про нотаріат», суд
Стягнути з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» на користь держави судовий збір в розмірі 1 073 грн. 60 коп..
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Д.О. Зоріна