2/465/999/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

05.09.2023 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Величка О.В.

з участю секретаря судового засідання Сподар І.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача, за участі третьої особи, про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо транспортною пригодою.

В обґрунтування поданого позову зазначає, що 27 березня 2022 року о 13 год. 53 хв. у м. Львів по вул. Стрийська, 202, водій автомобіля MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 13.04.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в СК «УСС» (страховий поліс № 208109465) з лімітом 130 000,00 гривень та франшизою 0 (нуль) гривень. 29.03.2022 року з метою отримання страхового відшкодування ОСОБА_1 подала до страховика заяву про виплату страхового відшкодування з необхідними документами. Станом на 28.10.2022 року СК «УСС» та ОСОБА_2 відшкодування не виплатили. Протиправні дії ОСОБА_2 призвели до пошкодження автомобіля Volkswagen реєстраційний номер НОМЕР_2 , і спричинили ОСОБА_4 матеріальні збитки в розмірі 171 900,17 гривень, що підтверджено звітом про оцінку автомобіля № 1406/22 від 27 березня 2022 року. Для оцінки розміру заподіяної шкоди, як зазначає ОСОБА_1 , було витрачено 3000,00 гривень. З огляду на умови договору обов`язкового страхування 208109465 відповідач зобов`язаний виплатити страхове відшкодування в розмірі 130 000,00 гривень, пеню за прострочення виконання зобов`язання в розмірі 16 027,40 гривень. А тому, позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на її користь суму страхового відшкодування в розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень 00 копійок, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 16 027 (шістнадцять тисяч двадцять сім) грн. 40 коп., а також судовий збір у розмірі 1 460 (одна тисяча чотириста шістдесят) гривень 30 копійок та 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат, пов`язаних із проведенням автотоварознавчого дослідження.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 07.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 31.05.2023 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, належним чином, неодноразово повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, ч. 2 ст. 77 ЦПК України).

Судом встановлено, що згідно довіреності від 12.09.2021 року ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатися належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 6843 15.05.2021 року, автомобілем марки VOLKSWAGEN PASSAT, випуску 2012 року, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а також діяти самостійно в усіх організаціях та судах з питань, пов`язаних із страховим відшкодуванням внаслідок настання ДТП.

Постановою Кам`янка Бузького районного суду Львівської області від 13.04.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Правопорушення полягало в тому, що 27.03.2022 року о 13:53 год. у м. Львові по вул. Стрийська, 202Б водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки "MAN TGX 26.440», д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали технічні пошкодження з матеріальними збитками.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вбачається із звіту № 1406/22, вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складових КТЗ, завданого власнику автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 171 900 грн. 17 коп.

Із матеріалів справи слідує, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо - транспортної пригоди була застрахована в СК «УСС» (страховий поліс № 208109465), з визначенням ліміту відшкодування за заподіяну майнову шкоду - 130 000,00 гривень та франшизою - 0 гривень.

Позивач ОСОБА_1 29.03.2022 року звернулася до СК «Український страховий стандарт» із повідомленням про дорожньо транспортну пригоду та заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті ДТП. Однак, жодної відповіді від відповідача позивач не отримала, суму заподіяної шкоди відшкодовано не було.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем сплачена або оспорена сума страхового відшкодування, прийнято рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування.

Таким чином, матеріали справи підтверджують наявність спору між позивачем та відповідачем щодо виплати страхового відшкодування за шкоду, завдану позивачу забезпеченим транспортним засобом.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу).

Відповідно до частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 990 ЦК України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (надалі - Закон № 1961-IV) вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 22 Закону № 1961-IV визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-IV у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст. 34 Закону № 1961-IV страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

За статтею 35 Закону № 1961-IV, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 36.2. ст. 36 Закону № 1961-IV визначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови (п. 37.2 ст. 37 Закону № 1961-IV).

Таким чином, за змістом зазначеного Закону (статті 9, 22-31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в стому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2018 року у справі № 910/5001/17 зазначив, що страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також є відповідальною особою за завдані збитки. Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Статтями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання недопустимі.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що позивачем доведено належними доказами заподіяння її майну забезпеченим транспортним засобом матеріальної шкоди, розмір такої шкоди. Відповідачем не надано належних допустимих доказів, на підставі яких його звільнено від виплати страхового відшкодування, доказів виплати відшкодування чи прийняття рішення та повідомлення відповідача про відмову у здійсненні страхової виплати у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

Таким чином, суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази, надані сторонами, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити, стягнувши із відповідача на користь позивача вартість матеріального збитку, заподіяного КТЗ позивача у розмірі 130 000 грн. у якості страхового відшкодування.

Разом із тим, відповідно до п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за період з 30.06.2022 року до 27.09.2022 року, з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, в розмірі 16 027 грн.40 коп.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України із відповідача в користь позивача підлягають стягненню 1 460,30 грн. судового збору, та 3000 грн. витрат, пов`язаних із проведенням автотоварознавчого дослідження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо транспортною пригодою, - задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасне виконання зобов`язання в розмірі 16 027 (шістнадцять тисяч двадцять сім) гривень 40 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Український страховий стандарт» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 460 (одна тисяча чотириста шістдесят) гривень 30 копійок та 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок витрат, пов`язаних із проведенням автотоварознавчого дослідження.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Український страховий стандарт», , м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21.

Третя особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Суддя Величко О.В.