2-3363/05
4-с/465/32/23
У Х В А Л А

судового засідання

13.09.2023 року м. Львова

Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючої судді Мартьянової С.М.

за участі секретаря судового засідання - Ковальський Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Мостиського відділу державної виконавчої служби Яворівського району у Львівській області Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції,-

в с т а н о в и в :

До Франківського районного суду м. Львова звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Мостиського відділу державної виконавчої служби Яворівського району у Львівській області Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, в якій просив суд встановити бездіяльність Мостиського відділу державної виконавчої служби Яворівського району у Львівській області Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції щодо невиконання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2019 року у справі №2-3362/2005 неправомірною; Зобов`язати Мостиський відділ державної виконавчої служби Яворівського району у Львівській області Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції ухвалити постанову про розстрочку боргу на виконання ухвали Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2019 року; Зобов`язати державного виконавця скасувати тимчасові обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон.

В обґрунтування скарги покликається на те, що 26.08.2005 року рішенням Франківського районного суду м. Львова задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Дане рішення перебуває на примусовому виконанні в Мостиському ВДВС номер провадження 1372455.

17.06.2011 року ухвалою Мостиського районного суду Львівської області з метою примусового виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 26.08.2005 року задоволено подання державного виконавця на предмет обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон (справа №22-ц-5184/11).

Обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон.

06.12.2019 року ухвалою судового засідання Франківського районного суду м. Львова заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання вищеназваного судового рішення Франківського районного суду м. Львові від 26.08.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 08.04.2005 року до досягнення дітьми повноліття терміном на 92 місяці шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 1000 грн.

Ухвала Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2019 року постановлена за відсутності заявника, але довідався про таку нещодавно з відомостей ЄДРСР, згодом отримав дану ухвалу у приміщенні архіву суду та одразу скерував на виконання до Мостиського ВДВС засобом поштового зв`язку.

16.05.2023 року Мостиський відділ державної виконавчої служби Яворівського району у Львівській області за підписом в.о. начальника Луцією Буриш постановлено повідомлення про те, що згідно розрахунку заборгованості по аліментах, у матеріалах виконавчого провадження відсутнє підтвердження сплати аліментів ОСОБА_1 згідно ухвали Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2019 року. При тім в даному повідомлення зазначено, що 17.02.2023 року у Мостиський відділу державної виконавчої служби Яворівського району у Львівській області ЗМУ МЮ надійшла ухвала Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2019 року. Тобто, по суті починаючи з дня набрання ухвалою законної сили, Мостиський відділу державної виконавчої служби Яворівського району у Львівській області ЗМУ МЮ не вчиняв жодної дії, спрямованої на її виконання.

Таким чином, з огляду на результат повідомлення саме з 16.05.2023 року є початком перебігу процесуального строку від якого заявник міг та мав довідатися про порушене право.

Отже розстрочка виконання рішення суду це від термінування в часі належного строку виконання рішення суду щодо плати загальної суми боргу частинами. Надання розстрочку судом полягає у визначені розміру щомісячних платежів з метою погашення всієї суми боргу, визначені новою конкретної, більш пізньої ніж первинна, дата, з настанням якої й після завершення строку, сплати останнього платежу на підставі розстрочки рішення має бути виконано повністю.

В системному аналізі вищенаведеної практики та ст. 13ЗУ «Про виконавче провадження», вбачається, що державний виконавець на виконання ухвали Франківського районного суду м. Львова зобов`язаний винести процесуальне рішення у формі постанови. Тобто досі рішення Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2019 року виконавцем, всупереч ст. 33 ЗУ «Про виконавче провадження не виконується.

Тобто, всі дії спрямовані на примусове виконання рішення суду мали б бути закінченими, натомість розпочаті інші виконавчі дії спрямовані на виконання рішення суду, вже у частинах, як це і визначено ухвалою суду від 06.12.2019 року, проте жодної дії виконавець не вчинив. також за ухвалою суду має слідувати постанова державного виконавця, але такої постанови у матеріалах виконавчого провадження не має.

Тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України скасовується у разі погашення заборгованості і сплати періодичних платежів у повному обсязі.

Всі зобов`язання на момент винесення постанови виконавцем про розстрочку боргу за минулий період мають припинитися, тобто як вже згадувалося то вони переносяться на майбутній термін, а отже заборгованість відсутня.

Отже, заходи у обмежені прав виїзду за кордон також слід скасувати.

У зв`язку з вищевикладеним заявник і був змушений звернутися до суду з даною скаргою.

03.08.2023 року від в.о. начальника Мостиського ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ О.Бідак на адресу суду надійшли заперечення на скаргу, відповідно до яких посилалась на наступні обставини.

Так, у Мостиському ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ перебуває на виконанні виконавчий лист Франківського районного суду м. Львова №2-3362/2005 від 26.08.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частин із всіх видів заробітку, починаючи з 08.04.2005 до їх повноліття.

30.09.2005 року державним виконавцем, керуючись статтями 3,18,24 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Державний виконавець, керуючись спільним наказом Міністерства юстиції України та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 27.05.2008 року, згідно якого наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України, 05.08.2008 року звернувся до Мостиського районного суду Львівської області з поданням «Про тимчасове обмеження особам (боржникам) у праві виїзду за межі України» до погашення заборгованості.

Ухвалою Мостиського районного суду Львівської області №6-33/2011 від 17.06.2011 року, подання державного виконавця Мостиського ВДВС, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 задоволено, боржника обмежено у праві втїзду за межі україни до виконання ним зобов`язань покдладжених на нього рішенням Франківського районного суду м. Львова №2-33/62/2005 від 26.08.2005 року.

Згідно ухвали апеляційного суду Львівської області від 03.11.2011 року апеляційну скаргу відхилено, ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2011 року залишено без змін.

22.02.2012 року ухвалу Мостиського районного суду Львівської області від 17.06.2011 року скеровано на адресу Адміністрації державної прикордонної служби України. Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПСУ інформацію про ОСОБА_1 введено до бази даних ДПСУ «Відомості про осіб, яких тимчасово обмежено у праві виїзду з України».

Станом на 01.08.2023 заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 становить 179701,65 грн. (без врахування штрафів, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження).

При перевірці журналу реєстрації загальної вхідної кореспонденції, встановлено що 17.02.2023 року у Мостиський ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ надійшла заява від боржника та копія ухвали Франківського районного суду м. Львів №2-3362/2005 від 06.12.2019 про розстрочку виконання рішення суду Франківського районного суду м. Львова від 27.09.2005 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частин із всіх видів заробітку, починаючи з 08.04.2005 року до їх повноліття, терміном на дванадцять місяців шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 1000 грн.

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах, у матеріалах виконавчого провадження відсутнє підтвердження сплати аліментів ОСОБА_1 згідно ухвали Франківського районного суду м. Львів №2-3362/2005 від 06.12.2019.

Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 встановлено, що виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

Згідно пункту 10 розділу ХVІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, у разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для досягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку визначеному Законом «Про виконавче провадження».

Сторони в судове засідання не з`явились, від заявника в матеріалах справи міститься заява в якій він просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав у повному обсязі.

Представник Мостиського ВДВС Яворівського району у Львівській області ЗМУ МЮ в своїх запереченнях просив суд розглядати справу без його участі, а також просив відмовити у задоволені скарги.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду (ч.2 ст. 450 ЦПК України)

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.9 ч.1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 1,2 статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а цивільним - процесуальним кодексом України визначено ознаки обов`язковості судових рішень.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 26.08.2005 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей. Вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 08.04.2005 року і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 06.12.2019 року заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання судового рішення задоволено.

Розстрочено ОСОБА_1 виконання рішення суду Франківського районного суду м. Львова від 27.09.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 08.04.2005 року і до досягнення дітьми повноліття терміном на (дванадцять) місяців шляхом сплати щомісячного платежу в розмірі 1000 грн. 00 коп.

В даній ухвалі суду зауважено, що несплата чергового платежу визначеного ухвалою суду про розстрочку виконання рішення зумовлює підставу для його примусового стягнення в порядку вимог ЗУ «Про виконавче провадження» органом Державної виконавчої служби.

Станом на 01.08.2023 року заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_1 становить 179701,65 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментах ВП №1372455.

Згідно із ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із ч.1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 19 частиною 3 статті 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п.1 ч.9 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

П.9-10 Розділу ІІІ Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 Виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що суму аліментів стягнено в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття.

У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом. (далі Наказ)

Частиною 1 ст.34 даного закону передбачено вичерпний перелік обставин, на підставі яких державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій. Питання щодо розстрочки виконання рішення не входить до даного переліку обставин на підставі яких державний виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій.

П.18 Наказу зупинення вчинення виконавчих дій, відкладення проведення виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставами для скасування раніше вжитих заходів щодо примусового виконання рішення.

На даний час у боржника існує заборгованість зі сплати аліментів, тобто фактично рішення Франківського районного суду м. Львова є не виконаним.

Отже, державний виконавець діяв у межах наданих йому повноважень та згідно норм передбачених чинним законодавством.

Згідно із ч.1,3 ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що у задоволені скарги ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 259-261, 447, 450, 451 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Мостиського відділу державної виконавчої служби Яворівського району у Львівській області Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Мартьянова С.М.