Справа № 643/6325/23
Провадження № 2/643/2590/23
УХВАЛА

11.09.2023 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Довготько Т.М.

за участю секретаря судового засідання Вишнякової Є.О.

прокурора Салтівської окружної прокуратури м.Харкова Рогачової Н.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_6

представника відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_8

представника відповідача ОСОБА_9 ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Керівника Київської окружної прокуратури м. Харкова, в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «НАДІЯ ФІНАНС» про скасування рішень про державну реєстрацію права власності та витребування майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 14.07.2023, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача ОСОБА_7 адвокат Скребець О.М. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому, крім іншого, просить залишити позовну заяву без руху.

В підготовчому засіданні адвокат Скребець О.М. підтримав клопотання про залишення позову без руху, а також заявив клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Зазначив, що вказана справа повинна бути вирішена за нормами КАС України, а не за нормами ЦПК України, так як вимоги про скасування відповідних рішень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визначені у позовній заяві як основні вимоги, а інші вимоги про витребування є похідними. Крім того, просив залучити до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» та ОСОБА_15 .

Суд, заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали, приходить до такого.

Щодо закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, перелік яких наведено в цій статті. Відповідно до ч.3 ст.19 КАС України, адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.

Так, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

У цій справі вимоги позивача спрямовані на захист саме майнових прав власника спірного майна.

Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічні записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Отже, спір у цій справі не є публічно-правовим.

Аналогічні висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справа № 804/1097/16, від 4 грудня 2019 року у справа № 823/588/16 та інших.

В своїй постанові від 22 серпня 2018 року у справа № 539/3192/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначала, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо ж в результаті прийняття рішення особа набуває або позбувається речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Отже, враховуючи, що вимоги позивача спрямовані на захист майнових прав власника спірного майна, а не на захист від протиправних дій в сфері публічно-правових відносин, суд з урахуванням наведених вище правових позицій Верховного Суду доходить висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Щодо залишення позову без руху.

Оцінюючи доводи представника відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_8 щодо невідповідності позовної заяви вимогам ЦПК України, суд зазначає наступне.

Щодо розміру судового збору. Позивачем заявлено 19 вимог немайнового характеру про скасування рішень про державну реєстрацію права власності та вимоги майнового характеру про витребування майна.

Відповідно до ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про судовий збір», при поданні позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб (2684,00 грн.). За подання до суду позову майнового характеру юридичною особою, судовій збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, ціна позову позивачем зазначена 2 253 085 грн. Таким чином судовий збір за вимоги майнового характеру становить у розмірі 33796,28 грн. (1,5 % від ціни позову). А за вимоги немайнового характеру 50 996, 00 грн (2684 х 19). Що в сукупності становить 84 792,28грн.

Як вбачається з платіжної Інструкції № 1453 від 06.07.2023року, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 84 792,28грн.

Щодо визначення складу учасників справи, то суд зазначає наступне.

Статтею 13 ЦПК України закріплено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

В силу положень ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є зокрема остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Системний аналіз наведених норм права свідчить, що саме позивачу належить право визначення кола відповідачів, до яких заявлені позовні вимоги, підстав та предмету спору, визначення обсягу заявлених вимог, способу їх обґрунтування та способу захисту права.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтування позову є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (Висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц).

У разі встановлення судом, що позивачем до участі у справі залучено неналежного відповідача, суд за наслідками розгляду справи застосовує відповідні наслідки, про що зазначає в своєму рішенні.

Крім того, посилання представника відповідача ОСОБА_7 адвокат Скребець О.М. на порушення прокурором вимог п. п.2, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України є безпідставними, оскільки позов відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України.

Щодо відсутності підстав звернення прокурора в інтересах Харківської міської ради з вказаним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно з п. 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до абзацу 1 частини 3 та абзаців 1, 2 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Проаналізувавши зміст позовної заяви та додані до неї додатки встановлено, що при зверненні до суду з позовною заявою прокурором обґрунтовано наявність підстав для реалізації представницьких повноважень в інтересах держави, зокрема в особі Харківської міської ради.

Таким чином суд не вбачає підстав для залишення без руху позовної заяви.

Щодо залучення третіх осіб.

Дослідивши матеріали справи, зміст позовної заяви, суд приходить до висновку про наявність підстав для залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, КП «Жилкомсервіс» та ОСОБА_15 виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 53 ЦПК України, якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення суду може вплинути на права та обов`язки осіб, що не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

За положеннями ч.ч. 5, 7 статті 53 ЦПК України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Статтею 192 ЦПК України встановлено, що у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі або ухвалі, постановленій у підготовчому засіданні (якщо третіх осіб було залучено у підготовчому засіданні), треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, мають право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву. Учасники справи мають право надати відповідь на такі пояснення до закінчення підготовчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що спір у даній справі заявлений, зокрема, з приводу витребування майна, а саме нежитлових приміщень 1го поверху будинку квартирного типу літ. «А-3» за адресую: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з повідомлення Юридичного департаменту Харківської міської ради від 09.03.2021 та від 24.05.2021, на теперішній час будинок по Автострадній набережній, 7 перебуває на балансі КП «Жилкомсервіс» на підставі договору про передачу майна в господарське відання №1288 від 28.02.2007.

Крім того, як встановлено судом, 22.02.2021 між відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було укладено договір купівлі-продажу спірного майна, а саме квартири АДРЕСА_2 .

На час укладення ОСОБА_7 вказаного вище договору купівлі-продажу від 22.02.2021, він перебував у зареєстрованому 11.12.2019 року шлюбі з ОСОБА_15 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

За положеннями статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Виходячи з вищевикладеного, суд приходиться до висновку про наявність підстав для залучення до участі у справі, у якості третіх осію, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» та ОСОБА_15 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 51, 53, 175, 189, 192, 200, 257 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_7 адвоката Скребець Олега Миколайовича про залишення позову без руху та закриття провадження у справі відмовити.

Клопотання представника відповідача ОСОБА_7 адвоката Скребець Олега Миколайовича про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору задовольнити.

Залучити до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» /61052, місто Харків, вулиця Конторська, будинок 35/ та ОСОБА_15 / АДРЕСА_3 /.

Надіслати третім особам, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Комунальному підприємству «Жилкомсервіс» та ОСОБА_15 , копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Роз`яснити залученій третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, її право на подання письмових пояснень щодо позову або відзиву, викладення своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову з дотриманням вимог, встановлених ч.ч.3-6 ст.178 ЦПК України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, має право подати пояснення протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12.09.2023.

Суддя Т.М.Довготько