Провадження № 2/204/973/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

21 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною Органу опіки та піклування - Центральна адміністрація Дніпропетровської міської ради(адреса знаходження: пр. Пушкіна, буд. 65, м. Дніпро, 49006), в інтересах неповнолітньої: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_2 відносно дитини. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є матір`ю ОСОБА_1 , державна реєстрація народження дитини, проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Мати дитини, ОСОБА_2 , злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Дівчина тривалий час проживала разом з бабусею, ОСОБА_3 , яка на даний час виїхала за кордон.Згідно акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 05.08.2022 неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено без догляду дорослих та доправлено до Кз «Міська дитяча клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради». Відповідно до наказу управління-служби у справах дітей адміністрації від 18.08.2022 № 19 » ОСОБА_1 тимчасово влаштовано до родини біологічного батька, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , де вона і проживає на сьогоднішній день. За інформацією КЗО «Навчально-виховний комплекс № 65 школа І-ПІ ступенів -дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)» Дніпровської міської ради від 11.08.2022 дівчина мешкала з бабусею та матір`ю. Відносини з мамою напружені, порозуміння в родині немає. ОСОБА_2. зв`язок з навчальним закладом останнім часом не підтримує. Своїми діями та бездіяльністю відносно дитини, відповідач не бажає змінити ставлення до виховання та утримання доньки, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 10.02.2023 відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 04.05.2023 закрито підготовче провадження по зазначеній справі та справу було призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримала та просила задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання призначене на 21.08.2023 року не з`явилася, надала суду заяву, якою не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі. В попередніх судових засіданнях надавала свої пояснення та письмову заяву, де не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, але заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дитини.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вона була класним керівником ОСОБА_1 . В кінці 2021 року почались постійні сварки між дитиною та відповідачкою , внаслідок чого ОСОБА_1 постійно тікала з дому. В кінці 2022 року ОСОБА_1 почала жити зі своїм біологічним батьком, ОСОБА_4 , який неодноразово з`являвся до школи та надав розписку, що дитина буде жити з ним, а також він бере на себе всю відповідальність за дитину. Як повідомила свідок, ОСОБА_2 життям дитини не цікавилась, на батьківські збори не приходила.

Свідок ОСОБА_4 , в судовому засіданні повідомив, що вважає себе біологічним батьком дитини, ОСОБА_1 проживає з ним та його родиною з 17.12.2022 року, після того як ОСОБА_2 вигнала її з дому. До початку воєнних дій вони проживали однією родиною: ОСОБА_4 , його цивільна дружина з двома дітьми та ОСОБА_1 . Після того, як ОСОБА_1 потрапила в їх сім`ю, він постійно був на зв`язку з викладачами, вони виконували домашні завдання та ходили до школи. Також свідок повідомив, що коли останній раз був вдома у ОСОБА_2 , хата була в неохайному стані та непридатному для життя з дитиною.

В судовому засіданні також була допитана дитина ОСОБА_1 в присутності психолога ОСОБА_7 . Вона повідомила, що з мамою у них постійні сварки, відносини напружені, порозуміння немає, мати не приділяє їй зовсім уваги, не виховує, не забезпечує належний рівень життя, у будинку де вони мешкали зовсім відсутні умови для проживання, тому вона була вимушена піти до батька, де на даний час проживає. Повертатися до матері не бажає. Крім того, після того як бабуся поїхала за кордон вона не може проживати з матір`ю, оскільки остання на неї вчиняє постійно тиск.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.06.2006 Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відомості про батька, відповідно до листа Чечелівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 31.08.2022 №1179/20.21-30, зареєстровано на підставі ч. 1 ст. 135 СКУ( а.с 21-22).

З акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 05.08.2022, вбачається, що в цей день представником служби у справах дітей було знайдено дитину за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено її особу. Зі слів дитини вдалося встановити, що вона мешкала з бабусею, ОСОБА_3 , яка виїхала за кордон, а мати обов`язки відмовляється виконувати(а.с. 24-25).

08.08.2022 до управління-служби у справах дітей адміністрації звернувся ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4., зі слів, біологічний батько дитини, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 та виявив бажання забрати дитину на виховання, забезпечити їй нормальні умови для проживання за місцем свого мешкання.(а.с.26).

Відповідно до наказу управління-служби у справах дітей адміністрації від 18.08.2022 № 19 «Про тимчасове влаштування дитини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_1 тимчасово влаштовано до родини біологічного батька, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_2 , де вона і проживає на сьогоднішній день (а.с.29-32).

За інформацією КЗО «Навчально-виховний комплекс № 65 школа І-ПІ ступенів -дошкільний навчальний заклад (ясла-садок)» Дніпровської міської ради від 11.08.2022 дівчина мешкала з бабусею та матір`ю. Відносини з мамою напружені, порозуміння в родині немає. ОСОБА_2. зв`язок з навчальним закладом останнім часом не підтримує (а.с. 33).

Відповідно до довідки департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 22.08.2022 № 5460 за адресою: АДРЕСА_1 мають реєстрацію: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 34).

Згідно акту виходу за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що за даною адресою розташований приватний будинок, біля якого є зруйновані споруди, подвір`я занедбане . Поспілкуватися з ОСОБА_2 не вдалося, оскільки будинок зачинений; факту проживання ОСОБА_2 за даною адресою не зафіксовано(а.с.35)

Відповідно до інформації ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 06.09.2022 № 43.6/3183 працівниками сектору ювенальної превенції було встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , місце мешкання не змінювала. В ході перевірки ОСОБА_2 була повідомлена про необхідність з`явитись до спеціаліста управління-служби у справах дітей (а.с.36).

Управлінням-службою у справах дітей адміністрації 03.10.2022 № 03/8-254 підготовлено та направлено до ВП № 6 ДРУГІ ГУНП в Дніпропетровській області клопотання про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП (а.с.38-39)

Згідно відповіді ВП № 6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області від 11.10.2022 № 43.6/3673 притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП не виявилося можливим у зв`язку з тим, що остання за місцем мешкання не проживає, де може знаходитись невідомо. У разі встановлення місця мешкання ОСОБА_2 вона буде притягнута до адміністративної відповідальності (а.с. 40).

Вищезазначене свідчить про безвідповідальне виконання ОСОБА_2 батьківських обов`язків та небажання займатись вихованням та утриманням дитини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, згідно до положень ст. 7 СК України.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно до ст. 20 Конвенції дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточенні, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Статтею 27 Конвенції передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 150 Сімейного кодексу України закріплені обов`язки батьків по вихованню та розвитку дітей, у числі яких передбачені турбота про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, підготовка її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, установленої законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Підсумовуючи викладене, судом встановлено, ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_1 , матір`ю якої є відповідачка по справі ОСОБА_2 , яка ухиляється від виконання батьківських обов`язків по утриманню та вихованню дитини. Мати дитини злісно ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Дівчина тривалий час проживала разом з бабусею, ОСОБА_3 , яка на даний час виїхала за кордон.

ОСОБА_2 не дотримувалася рекомендацій спеціалістів суб`єктів соціальної роботи, не співпрацювала із фахівцями соціальної роботи. Своїми діями та бездіяльністю відносно дитини, відповідач не має бажання змінити ставлення до виховання та утримання своєї дитини. Дівчинка на даний час знаходиться у біологічного батька дитини, який виявив бажання забрати дитину на виховання, забезпечити їй нормальні умови для проживання за місцем свого мешкання, де вона і проживає на сьогоднішній день.

Мати дитини фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки, усі вище викладені факти свідчать про безпідставне ставлення відповідача до своєї дитини ОСОБА_1 , про байдужість та повне ігнорування життя своєї доньки. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини через винну поведінку відповідача, яка свідомо нехтує у спілкуванні з дитиною.

З метою захисту найвищих інтересів дитини, для забезпечення стабільних та гармонійних умов його життя, а також рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, суд вважає, що позов про позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами, що відповідач протягом тривалого часу дитину не відвідує, не займається її вихованням та не цікавиться її життям, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Що ж стосується позовної вимоги про стягнення аліментів, суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 до її повноліття на користь державного закладу, чи особи , куди дитину буде влаштовано, але у вказаних вимогах не зазначено на користь якого саме державного закладу чи на користь якої саме особи повинні стягуватись аліменти з відповідача. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні вказаної позовної вимоги необхідно відмовити, у зв`язку з тим, що суд своїм рішенням не може стягнути з відповідача аліменти на користь невстановленого державного закладу чи невстановленої особи, з обов`язками на майбутнє, що не позбавляє позивача можливості звернутись до суду з зазначеними вимогами, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для відмови у задоволені вказаних позовних вимог. Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору за подання позову, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає на необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 20, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII від 27.02.1991 року, т. 51 Конституції України, ст. ст. 11, 60, 212-215, 263-265, 280 - 282, 288 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 166 СК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву Органу опіки та піклування - Центральна адміністрація Дніпропетровської міської ради, в інтересах неповнолітньої: ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , (адреса проживання: АДРЕСА_1 )судовий збір на користь держави у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач: Орган опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпропетровської міської ради, (адреса знаходження: пр. Пушкіна, 65, м. Дніпро, 49006);

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , (адреса проживання: АДРЕСА_1 )

Повний текст рішення складено 30.08.2023. Суддя С.В. Чудопалова