Справа № 459/957/23
Провадження № 2/459/157/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я фізичної особи

У С Т А Н О В И В:

22.03.2023 представник позивача адвокат Заставний Р. А. звернувся до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування, пов`язане із витратами на лікування у розмірі 13 298, 62 грн та моральну шкоду у розмірі 665 гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог послалася на те, що 09 січня 2021 року близько 00:20 год. ОСОБА_2 , 1982 р. н., керуючи автомобілем марки «Honda Civic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Хмельницького у місті Червоноград, здійснив наїзд на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, та у важкому стані госпіталізований у реанімаційне відділення Червоноградської ЦМЛ. За фактом ДТП Головним управлінням Національної поліції у Львівській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000038 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке станом на сьогоднішній день не закінчено. Станом на дату ДТП цивільно - правова відповідальність, пов`язана із експлуатацією забезпеченого транспортного засобу «Honda Civic» реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у відповідача відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (чинного на дату ДТП). Керуючись положенням Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» представник позивача повідомив страхову компанію про настання страхового випадку та звернувся в порядку визначеному законом, із заявами на виплату страхового відшкодування. Листом №/к від 23 вересня 2022 року відповідачем було повідомлено, що рішення про здійснення / відмову у здійсненні страхового відшкодування страховиком не приймалось, оскільки відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону строк для прийняття такого рішення припинився до дати, коли страховику стане відомо про набрання чинності рішення в кримінальній справі. Проте, представник позивача вважає, що це є грубе порушення вищевказаного закону. Щодо моральної шкоди та витрат на лікування зазначає, що позивачу було завдано моральної шкоди, оскільки останній був вимушений проходити лікування, витерплювати лікувальні та діагностичні процедури, отримувати неприємне медикаментозне лікування. Таким чином, ОСОБА_1 було завдано фізичної болі (фізична біль носить триваючий характер та супроводжувала його впродовж тривалого періоду часу) та страждання, які довелось пережити йому впродовж цілого періоду лікування. Згідно фіскальних чеків, товарних чеків витрати на лікування позивача склали 13 298, 62 грн, а тому розмір моральної шкоди оцінив у 665 грн, з розрахунку 13 298, 62 * 5%. Відтак, посилаючись на вказані обставини, просить позов задовольнити.

23.03.2023 у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті.

26.04.2023 представник ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» подав відзив на позовну заяву, у якому просив у позові відмовити у повному обсязі. Мотивував поданий відзив тим, що строк для прийняття рішення відповідачем не настав - права позивача не порушені, оскільки існує пряма норма спеціалізованого Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо зупинення перебігу строку для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування до прийняття рішення та набрання ним чинності у відповідній кримінальній справі. У цій справі предметом розгляду є правові наслідки дій/ бездіяльності водія забезпечених транспортних засобів, рішення у кримінальній справі, що набрало законної сили є обов`язковим для суду при розгляді цієї справи. Таким чином, представник відповідача вважає, що оскільки кримінальне провадження перебуває в провадженні органів досудового розслідування, страховик позбавлений об`єктивної можливості встановити всі обставини події, наявність та відсутність підстав для визнання випадків страховими та прийняти відповідне законне та обґрунтоване рішення щодо виплат або відмови у виплаті страхового відшкодування. Вважає, що позивач, на даний момент, може подати цивільний позов в рамках розгляду кримінальної справи із тими самими вимогами, що і до страховика, що у випадку задоволення позовних вимог судом може призвести до подвійного відшкодування шкоди, що суперечить принципам відшкодування шкоди. Крім того, представник зазначає, що звернення позивача до суду є передчасним, оскільки рішення про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування страховиком не приймалось, оскільки строк для прийняття такого рішення не настав, права позивача страховиком не порушені. Щодо наданих позивачем чеків, страховик додав, що провів відповідні розрахунки, а також проаналізував їх і виявив, що чеки на суму 488,87 грн містять витрати, що не підлягають відшкодуванню страховиком, через те, що вони не відповідають вимогам спеціального Закону, вимогам Закону України «Про лікарські засоби», Постанови КМУ № 637 від 15.12.2014 р. «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а також протоколам лікування, затвердженими МОЗ України, а саме: містять витрати на купівлю товарів, які не є засобами для лікування, а саме: пакети, рушники, пеленки, серветки, вода мінеральна (чеки № 1217048 від 09.01.2021, №2 від 11.01.2021, №22 від 20.01.2021, № 4157 від 01.02.2021, №291934 від 19.01.2021, № 393 від 25.01.2021, № 222 від 1.02.2021), а також на купівлю препаратів, які не є засобами для лікування травм, отриманих в результаті ДТП (№ 80340 від 29.01.2021, № 292238 від 22.01.2021, № 291174 від 13.01.2021). Таким чином, не всі додані позивачем до позовної заяв копії чеків та інших документів на підтвердження здійснених витрат на лікування є належними та допустимими доказами. Таким чином, представник відповідача вважає, що позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.

09.06.2023 на адресу суду надійшла відповідь від Червоноградського РВП ГУ НП у Львівській області, у якій зазначено, що кримінальне провадження № 0000038 від 09.01.2021 за ч. 2 ст. 286 на даний час триває.

01.09.2023 сторони у судове засідання не з`явились.

Разом із позовною заявою представник позивача подав клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, у якій також вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача теж подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони відповідача, вказавши, що вони просять відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки повне рішення виготовлено 06 вересня 2023 року, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 01 вересня 2023 року, датою ухвалення рішення є саме 06 вересня 2023 року в силу ч.5 ст. 268 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із довідки №059214 про дорожньо - транспортну пригоду встановлено, що 09.01.2023 у м. Червонограді по вул. Б. Хмельницького відбувся наїзд на пішохода, що стояв на проїзній частині; учасниками даної дорожньо - транспортної пригоди є водій ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який є травмований та потерпілим. У п. 5 вказаної довідки вказано, що дана пригода сталась внаслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху (а. с. 10).

Із витягу з Єдиного державного реєстру досудових розслідувань від 09.01.2021 установлено, що по факту вищевказаних подій було зареєстровано кримінальне провадження за № 0000038 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (а. с. 11).

З медичної карти стаціонарного хворого №220 встановлено, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ЧЦМЛ з 09.01.2021 по 05.02.2021 з діагнозом ВПТ, ЗТРК, перелом III-IV ребер зліва із зміщенням, лівобічний гемо- пневмоторакс, при емфізема, забій легень тупа травма живота, розрив та ін. (а. с. 29).

25.01.2021 Комунальним підприємством «Центральної міської лікарні Червоноградської міської ради» видана довідка ОСОБА_1 про те, що 09.01.2021 йому проведено операцію (а. с. 28).

Тимчасова непрацездатність позивача засвідчується копіями листків непрацездатності, а саме: серії АЛВ №039896 від 05.02.2021, АЛБ №671495 від 05.02.2021, АЛБ №806974 від 13.04.2021, АЛБ №918982 від 18.05.2021, АЛБ №781051 від 24.06.2021, АЛБ №367097 від 30.06.2021 (а. с. 30-35).

Відповідно до копій фіскальних чеків позивач витратив на лікування 13 298,62 гривень (а. с. 16-25).

Із полісу№202283470, який діяв станом на 09.01.2021 встановлено, що транспортний засіб «Нonda Civic», державний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_3 застрахований у ПРАТ «СК «Арсенал страхування» (а. с. 37).

Як вбачається із повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду, що має ознаки страхового випадку, 29.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 13).

Також, 29.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із заявами на виплату страхового відшкодування пов`язане із витратами на лікування у розмірі 13 298,62 та із моральною шкодою у розмірі 665 грн (а. с. 14-15).

У відповідь на адвокатський запит вих. №37674 від 08.09.2022 ПрАТ «СК «Арсенал страхування» 23.09.2023 повідомило, що рішення про здійснення/відмову у здійсненні страхового відшкодування страховиком не приймалося, оскільки відповідно до п. 36.2 ст.36 Закону строк для прийняття такого рішення припинився до дати, коли страховику стане відомо про набрання чинності рішення в кримінальній справі (а. с. 12).

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та просить стягнути на його користь страхове відшкодування, пов`язане із витратами на лікування та моральну шкоду.

При ухваленні рішення суд керується наступними правовими нормами.

Частинами першою-третьою статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинуваті володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки.

Як вбачається із п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Отже, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки завжди є неправомірною та передбачає безвинну відповідальність власника такого джерела, а завдана ним шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, у тому числі якщо шкоду завдано здоров`ю особи.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14.01.2019 у справі №751/8121/17, від 10.01.2019 у справі №500/2095/15-ц.

Ст. 3 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (№ 1961-IV) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) передбачено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

У пункті 22.1 статті 22 Закону зазначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 вищевказаного Закону шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є , зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, а також моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У пунктах 24.1-24.3 статті 24 Закону передбачено, що у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів. Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.

Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу ОСОБА_2 була забезпечена полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПРАТ «СК «Арсенал страхування».

У відповідності до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання страхової події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст. 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до статті 36.2Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими-прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до страховика для виплати страхового відшкодування, проте останній таку виплату не здійснив. Рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування не приймалося. Натомість, страховик повідомив позивачу, що рішення про здійснення чи відмову у здійсненні страхового відшкодування страховиком не приймалося, оскільки відповідно до п. 36.2 ст.36 Закону строк для прийняття такого рішення припинився до дати, коли страховику стане відомо про набрання чинності рішення в кримінальній справі.

Заперечуючи проти позову відповідач вважає, що строк для прийняття рішення відповідачем не настав, права позивача не порушені, оскільки існує пряма норма спеціалізованого Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо зупинення перебігу строку для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування до прийняття рішення та набрання ним чинності у відповідній кримінальній справі. Оскільки на даний час триває розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, представник відповідача вважає, що даний позов є передчасним.

Суд не погоджується із такою позицією відповідача, зважаючи на наступне.

Порядок та умови відшкодування шкоди безпосередньо встановлено ЦК України, відповідно до якого умовами відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Однак, з огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди, передбаченої частиною другою статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

У постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 308/10965/19 Верховний Суд вказав, що головною особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини. Перед потерпілим несуть однаковий обов`язок відшкодувати завдану шкоду, як винні, так і невинні володільці об`єктів, діяльність з якими є джерелом підвищеної небезпеки. Разом із цим відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого. Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається також на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

Зважаючи на те, що відповідачем не доведено факт того, що ДТП сталася внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілого, зважаючи на презумпцію вини заподіювача шкоди, такі доводи представника відповідача до уваги судом не беруться.

Відтак, суд вважає, що заперечення представника відповідача у цій частині не заслуговують на увагу та спростовуються вищевказаним. Підстав для зупинення перебігу строку для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування суд не вбачає.

Окрім цього, представник відповідача заперечуючи проти позову зауважив, що чеки, надані позивачем, містять витрати, що не підлягають відшкодуванню страховиком, через те, що вони не відповідають вимогам спеціального Закону, вимогам Закону України «Про лікарські засоби», Постанови КМУ № 637 від 15.12.2014 р. «Про затвердження положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», а також протоколам лікування, затвердженими МОЗ України, а саме: містять витрати на купівлю товарів, які не є засобами для лікування, а саме: пакети, рушники, пеленки, серветки, вода мінеральна.

Суд не приймає до уваги такі доводи представника відповідача, вважає їх безпідставними, оскільки товари, зазначені у чеках, зокрема серветки, пеленки, вода це товари, які безпосередньо пов`язані із лікуванням потерпілого та придбавались у аптеках у період його лікування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що вимоги про стягнення понесених витрат на лікування на загальну суму 13 298,62 грн. є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення, оскільки позивач у даному випадку надав суду ряд доказів, які підтверджують понесені ним витрати на лікування.

Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням і пошкодженням її майна.

Як передбачено ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує: стан здоров`я потерпілого, тяжкість заподіяних страждань, вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану, проходження реабілітації.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Розмір відшкодування шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Зазначене узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 грудня 2020 року в справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19).

Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону,-МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 09.01.2021, позивач беззаперечно зазнав моральних страждань, що є підставою для стягнення моральної шкоди. Така шкода була завдана у результаті експлуатації джерела підвищеної небезпеки транспортного засобу, цивільно правова відповідальність якого була застрахована у відповідача відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

З урахуванням глибини понесених позивачем моральних страждань, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позов в цій частині підлягає до задоволення, така шкода підлягає стягненню з відповідача у розмірі 5% від суми страхової виплати, тобто з відповідача на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 665 гривень.

Таким чином, аналізуючи докази, досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються, зокрема, із судового збору.

У відповідності до п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, сума судового збору згідно вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви майнового характеру, судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1073, 60 грн.

Згідно ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви про відшкодування моральної шкоди, судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2 684 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу про стягнення матеріальної шкоди в сумі 13 298,62 грн та вимогу про стягнення моральної шкоди в сумі 665 грн. Таким чином, сума судового збору, що підлягає до стягнення з відповідача на користь держави у розмірі 3 757 грн, виходячи з такого розрахунку: 1073,60 грн за позовну вимогу майнового характеру та 2684 грн за позовну вимогу про відшкодування моральної шкоди.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1167, 1187 ЦК України, ст. ст. 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (, 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , 80086, Львівська область, Червоноградський район, с. Сілець) 13 298 (тринадцять тисяч двісті дев`яносто вісім) гривень 62 копійки страхового відшкодування, пов`язаного із витратами на лікування.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (, 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , 80086, Львівська область, Червоноградський район, с. Сілець) 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 00 копійок моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (ЄДРПОУ: 33908322, 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154) на користь держави 3 757 (три тисячі сімсот п`ятдесят сім) гривень 60 копійок судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 06 вересня 2023.

Суддя: М. В. Мельникович