н/п 6/490/152/2023 Справа № 490/524/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Гуденко О.А., при секретарі судових засідань -Позднякову Є.В., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по справі №490/524/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

05.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист у справі № 490/524/16-ц, виданий Центральним районним судом м. Миколаєва 16.03.2017 р., у частині стягнення з мене на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитним договором від 30.07.2007 р. № NKN0GK04040038 у сумі 13 462,44 доларів США, що за курсом НБУ станом на 26.01.2017 р. дорівнює 309 097,62 грн..

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.01.2017 р. у справі № 490/524/16-ц, яке набрало законної сили 07.02.2017 р., з неї стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк»(далі Стягувач) 18 089,33 доларів США заборгованості за кредитом, 1 301,17 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 22,64 долари США пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже в загальному розмірі 19 413,14 доларів США, що еквівалентно 445 725,70 грн., за кредитним договором від 30.07.2007 р. № NKN0GK04040038, та судові витрати у сумі 4 457,25 грн..

07.08.2017 р. Центральний відділ ДВС на підставі виданого 16.03.2017 р. на виконання вказаного рішення суду виконавчого листа виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54444816.

В подальшому за її позовом рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.04.2019 р. у справі № 490/8325/18, яке набрало законної сили 24.05.2019 р., визнано незаконним збільшення Стягувачем в односторонньому порядку процентної ставки 20.10.2008 р. до 13,20 % річних та 30.08.2010 р. до 12,70 % річних за користування кредитом згідно кредитного договору від 30.07.2007 р. № NKN0GK04040038, укладеного між Стягувачем та мною, та зобов`язано Стягувача здійснити перерахунок суми заборгованості за вказаним кредитним договором з врахуванням відсоткової ставки в розмірі 10,08 % річних та без врахування зобов`язань про сплату щомісячної комісії у розмірі 44,00 доларів США.

На виконання цього рішення суду 29.07.2019 р. виданий виконавчий лист, на підставі якого Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ) 02.03.2020 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61406785.

На виконання цього рішення судуБанк здійснив перерахунок моєї заборгованості, внаслідок чого станом на 14.04.2020 р. за тілом кредиту вона зменшилась 13 462,44 доларів США(тобто на 71,81 %) та склала 5 286,11 доларів США, що підтверджується розрахунком Стягувача від 07.03.2023 р. № VSG5V2DUA14LAQUP. Вже станом на 21.07.2021 р. загальна її заборгованість за виконавчим документом зменшилась до 4 572,37 доларів США, чому еквівалентно 104 981,52 грн.(тобто більше ніж у 4 рази менше, ніж стягнуто за рішенням суду), що підтверджується заявою представника Банку від цього числа № 9.

На її звернення було отримано лист від 28.02.2023 р. № 15185 Центральний відділ ДВС , яким її повідомлено , що «Згідно інформації з системи АСВП за період з січня 2018 року по лютий 2023 року з боржника стягнуто та перераховано до державного бюджету витрати виконавчого провадження кошти в сумі 150 грн., виконавчий збір в сумі 45018,30 грн. Також згідно інформації з системи АСВП за період з січня 2018 року по лютий 2023 року з боржника стягнуто та перераховано на відповідні реквізити стягувача кошти в сумі 76865,75 грн. Виходячи з вищевикладеного станом на 28.02.2023 залишок заборгованості за виконавчим документом становить 39457 грн., виконавчий збір згідно постанови від 07.08.2017 стягнуто в повному обсязі, витрати виконавчого провадження згідно постанови від 23.12.2019 стягнуто в повному обсязі».

Оскільки «10 відсотків» від первинно стягнутої з неї суми заборгованості і пропорційного їй судового збору та від зменшеної Стягувачем на 13 462,44 доларів США тобто на 71,81 % сумі заборгованості є різними, то вона зрозуміла, що з мене зайве стягнуто занадто велика сума виконавчого збору. На її звернення з цього приводу Центральним ВДВС відповіді надано не було, перерахунок не проведено.

За такого, оскільки протягом березня-травня 2023 року стягнення боргу з її заробітної плати Центральним відділом ДВС продовжувалось, внаслідок чого розмір заборгованості вже урівнявся з сумою зайве стягнутого з мене виконавчого збору, і продовження стягнень до вирішення по суті цієї заяви може призвести до того, що з неї на користь Стягувача будуть стягнуті кошти, розмір яких буде перевищувати дійсний розмір її заборгованості. У зв`язку з цим просить до розгляду цієї заяви зупинити виконання за виконавчим листом у справі № 490/524/16-ц, виданим Центральним районним судом м. Миколаєва 16.03.2017 р..

24 серпня 2023 року від представника Центрального ВДВС Лемещенко А.П. надійшов відзив на позов, в якому зазнгачено про суми стягнення в межах виконавчого провадження та зазначено, що стягнення коштів з боржника в межах цього ВП проводилися державними виконавцями Відділу з дотриманням вимог чинного законодавства.

Ухвалою суду від 12.06.2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню у справі №490/524/16 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В зв`язку з надмірною навантаженістю суду призначено розгляд заяви на 08.09.2023 року. Зупинено виконання за виконавчим листом у справі № 490/524/16-ц, виданим Центральним районним судом м. Миколаєва 16.03.2017 р. до моменту розгляду заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання учасники справи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Представник заявника подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Стягувач заперечень проти заяви не надав.

Оскільки, неявка учасників справи не перешкоджає вирішенню даного питання, суд вважає за можливе розглянути вказане питання за відсутності учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.01.2017 р. у справі № 490/524/16-ц, яке набрало законної сили 07.02.2017 р., з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ КБ «Приватбанк»(далі Стягувач) 18 089,33 доларів США заборгованості за кредитом, 1 301,17 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 22,64 долари США пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, а отже в загальному розмірі 19 413,14 доларів США, що еквівалентно 445 725,70 грн., за кредитним договором від 30.07.2007 р. № NKN0GK04040038, та судові витрати у сумі 4 457,25 грн..

07.08.2017 р. Центральний відділ ДВС на підставі виданого 16.03.2017 р. на виконання вказаного рішення суду виконавчого листа виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 54444816.

В п.3 вказаної Постанови зазначено : стягнути з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 45 018 грн 30 коп.

18.12.2017 року ст.державним виконавцем Центрального ВДВС Левицькою В.Ю. винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника , яким проведено утримання 20% заробітної плати до погашення боргу, в першу чергу компенсувати витрати виконавчого провадження в розмірі 150 грн, далі проводити утримання пропорційно на погашення виконавчого збору в розмірі 45018,30 грн та кошти, стягнуті на погашення блоргу за виконавчим документом в сумі 450 182,95 грн. Копію постанови направлено до виконання за місцем роботи ОСОБА_1 .

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.04.2019 р. у справі № 490/8325/18, яке набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про захист прав споживачів, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволено.

Визнано незаконним збільшення Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" в односторонньому порядку процентної ставки 20 жовтня 2008 року до 13,20% річних та 30 серпня 2010 року до 12,70% річних за користування кредитом згідно кредитного договору № NKN0GK04040038 від 30 липня 2007 року укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_1 .

Визнано незаконними умови кредитного договору № NKN0GK04040038 від 30 липня 2007 року укладеного між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_1 щодо сплати позичальником на користь банку щомісячної комісії у розмірі 44,00 доларів США.

Зобов`язано Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" здійснити перерахунок суми заборгованості по кредитному договору № NKN0GK04040038 від 30 липня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Приватбанк" та ОСОБА_1 з врахуванням відсоткової ставки, в розмірі 10,08% річних та без врахування зобов`язань про сплату щомісячної комісії у розмірі 44,00 доларів США.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на користь держави судові витрати в сумі 1921 грн.

На виконання цього рішення суду 29.07.2019 р. виданий виконавчий лист, на підставі якого Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Київ) 02.03.2020 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61406785.

На виконання цього рішення суду Банк здійснив перерахунок заборгованості ОСОБА_1 , внаслідок чого станом на 14.04.2020 р. заборгованість за тілом кредиту зменшилась 13 462,44 доларів США та склала 5 286,11 доларів США, що підтверджується розрахунком сягувача від 07.03.2023 р. № VSG5V2DUA14LAQUP.

Вже станом на 21.07.2021 р. загальна заборгованість ОСОБА_2 за виконавчим документом зменшилась до 4 572,37 доларів США, що еквівалентно 104 981,52 грн., що підтверджується заявою представника Банку від цього числа № 9.

Згідно інформації з системи АСВП за період з січня 2018 року по лютий 2023 року з боржника стягнуто та перераховано до державного бюджету витрати виконавчого провадження кошти в сумі 150 грн., виконавчий збір в сумі 45018,30 грн. Також згідно інформації з системи АСВП за період з січня 2018 року по лютий 2023 року з боржника стягнуто та перераховано на відповідні реквізити стягувача кошти в сумі 76865,75 грн. Виходячи з вищевикладеного станом на 28.02.2023 залишок заборгованості за виконавчим документом становить 29 879 грн 56 коп. , виконавчий збір згідно постанови від 07.08.2017 стягнуто в повному обсязі, витрати виконавчого провадження згідно постанови від 23.12.2019 стягнуто в повному обсязі.

Також старшим державним виконавцем ВДВС на підставі заяви стягувача було внесено зміни до розміру заборгованості за виконавчим документом , згідно якої станом на 21.07.2021 року заборгованість за виконавчим докмуентом становить 4572.37 долари США, що еквівалентно 104 981 грн 52 коп.

З викладеного вбачається, що виконавче провадження N54444816 було розпочато державним виконавцем на підставі виконавчого листа по справі N 490/524/16 від 16.03.2017 року, виданого на виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 26 січня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» заборгованість у 18089,33 доларів США заборгованості за кредитом, що еквівалентно 445 725,70 грн. - за кредитним договором № NKN0GK04040038 від 30 липня 2007 року.

Проте , на виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.04.2019 р. у справі № 490/8325/18, яким зобов`язано ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити перерахунок суми заборгованості по кредитному договору № NKN0GK04040038 від 30 липня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Приватбанк" та ОСОБА_1 з врахуванням відсоткової ставки, в розмірі 10,08% річних та без врахування зобов`язань про сплату щомісячної комісії у розмірі 44,00 доларів США - стягуваечм у даній справі здійснено перерахунок заборгованості ОСОБА_1 , внаслідок чого станом на 14.04.2020 р. заборгованість за тілом кредиту зменшилась 13 462,44 доларів США та склала 5 286,11 доларів США, що підтверджується розрахунком сягувача від 07.03.2023 р. № VSG5V2DUA14LAQUP.

Відповідно до ст. ст. 124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Рішення ECHR у справі «Хорнсбі проти Греції» («Hornsbyv. Greece») від 19 березня 1997 року (п. 40)). У Рішенні ECHR у справі «Войтенко проти України» («Voytenkov. Ukraine») від 29 червня 2004 року Європейський суд з прав людини нагадує свою практику, що неможливості для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1.

Виконання судового рішення є також сферою регулювання ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції(ч. 1ст. 431 Цивільного процесуального кодексу України)

Згідно ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Відповідно до ст. 432 ЦК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувана або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 4 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Вирішуючи питання щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає, що під іншими причинами, про які йдеться в частині другій статті 432 ЦПК України, слід розуміти не припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами а виконавчий лист ще не виконаний.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання, зміною зобов`язання.

Отже, сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Оскільки рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23.04.2019 р. у справі № 490/8325/18 зобов`язано ПАТ КБ "ПриватБанк" здійснити перерахунок суми заборгованості по кредитному договору № NKN0GK04040038 від 30 липня 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Приватбанк" та ОСОБА_1 з врахуванням відсоткової ставки, в розмірі 10,08% річних та без врахування зобов`язань про сплату щомісячної комісії у розмірі 44,00 доларів США , в подальшому на виконання цього рішення суду ПАТ КБ "ПриватБанк" ( який є стягувачем за виконавчим листом № 490/524/16-ц) здійснено перерахунок заборгованості ОСОБА_1 ( боржник за виконавчим листом № 490/524/16-ц), внаслідок чого станом на 14.04.2020 р. заборгованість за тілом кредиту зменшилась 13 462,44 доларів США - отже в установленому порядку відбулася зміна загального розміру заборгованості за цим виконавчим документом, яка підлягає стягненню, тому виконавчий лист слід визнати таким, що частково не підлягає виконанню у сумі 13 462,44 долари США.

Враховуючи викладене, суд вважає заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259,260,432,353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню по справі №490/524/16-ц - задовольнити .

Визнати виконавчий лист, виданий 16 березня 2017 року Центральним районним судом м. Миколаєва у цивільній справі № 490/524/16-ц, таким, що не підлягає виконанню частково - на суму стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості по кредитному договору № NKN0GK04040038 від 30 липня 2007 року, у розмірі 13 462,44 долари США, що за курсом НБУ станом на 26 січня 2017 року дорівнює 309 097,62 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Миколаївського апеляційного суду .

Суддя Гуденко О.А.