Справа № 128/240/20
Провадження №2-ві/148/4/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Штифурко Л.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяви позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчука О.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - державний нотаріус Липовецької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Кицюк О.П. щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування по закону,

встановив:

28.07.2023 в порядку ст. 41 ЦПК України судді Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчуку О.О. передано для розгляду цивільну справу № 128/240/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - державний нотаріус Липовецької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Кицюк О.П. щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування по закону.

16.08.2023 та 06.09.2023 на адресу суду від позивачки надійшли заяви про відвід судді Дамчука О.

Заяви вмотивовані тим, що суддя Дамчук О. в ухвалі про прийняття до свого провадження даної цивільної справи не витребував оригінал спадкової справи за померлим ОСОБА_4 в результаті зацікавленості в розгляді справи. Також суддя Дамчук О. перешкоджав позивачці в наданні пояснень в судовому засіданні. Крім того, суддя Дамчук О., на думку позивачки, не може входити до складу суддів, так як вже постановив рішення, яким закінчено провадження у даній справі, як наслідок було порушено право позивачки на вільний доступ до правосуддя та 05.01.2023 прийняте рішення стало підставою для апеляційного оскарження. У зв`язку з цим позивачка має сумніви щодо неупередженості судді Дамчука О.О.

07.09.2023 головуючим суддею Дамчуком О.О. постановлено ухвалу, якою заявлені ОСОБА_1 відводи у вказаній справі визнано необґрунтованими та в порядку ч. 3 ст. 40 ЦПК України заяви про відвід судді передано для розгляду судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Вивчивши доводи заяв ОСОБА_1 про відвід судді Дамчука О.О., матеріали цивільної справи№ 128/240/20, доходжу наступних висновків.

За приписами частин 2, 3, 7, 8 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Підстави для відводу судді визначено в статті 36 ЦПК України. Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. Так, до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Вказані позивачкою ОСОБА_1 в заявах підстави для відводу судді Дамчука О.О., зокрема щодо не витребування останнім оригіналу спадкової справи за померлим ОСОБА_4 ; перешкоджання в наданні нею пояснень в судовому засіданні; постановлення рішення, яким закінчено провадження у даній справі, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду заяв, не відповідають дійсності та є надуманими.

Так, з матеріалів цивільної справи № 128/240/20 встановлено, що вона передана судді Дамчуку О.О. 28.07.2023.

01.08.2023 з метою підготовки справи до розгляду суддею здійснено запити щодо уточнення зареєстрованого місця проживання відповідачів у відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

Ухвалою суду від 15.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

05.09.2023 ухвала суду повернулась на адресу суду не врученою адресату з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», копію даної ухвали суду позивачка не отримала.

16.08.2023 та 06.09.2023 на адресу суду від позивачки надійшли заяви про відвід судді Дамчука О.

Отже, суддею Дамчуком О.О. питання про прийняття цивільної справи до провадження не вирішувалось, жодне судове засідання не призначалось, судових рішень щодо вирішення спору по суті чи закриття провадження не ухвалювалось, оскільки позовна заява залишена без руху у зв`язку з виявленими недоліками.

З огляду на викладене, доходжу висновку, що наведені позивачкою ОСОБА_1 підстави для відводу судді Дамчука О.О. мають формальний характер, не обгрунтовані, а подані нею заяви про відвід свідчать про її незгоду з процесуальним рішенням судді щодо залишення позовної заяви без руху, що не може бути підставою для відводу відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України.

Інших обставин, які б свідчили про упередженість або необ`єктивність судді Дамчука О.О., порушення прав особи на захист чи справедливий суд, або тих, які б унеможливлювали ухвалення ним об`єктивного рішення в цивільній справі № 128/240/20 за позовом ОСОБА_1 не встановлено.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 10 постанови «Про незалежність судової влади» за № 8 від 13.06.2007, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Також, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

З огляду на викладене вважаю, що підстави для відводу судді Дамчука О.О. від розгляду вказаної цивільної справи, визначені ст.ст. 36, 37 ЦПК України, відсутні. Як і докази, які б підтверджували заінтересованість в результаті розгляду справи або підтверджували обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості головуючого судді Дамчука О.О. Тому в задоволенні заяв про відвід судді Дамчука О.О. слід відмовити.

Керуючись ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Заяви позивачки ОСОБА_1 про відвід судді Тульчинського районного суду Вінницької області Дамчука О.О. від 16.08.2023 та від 06.09.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - державний нотаріус Липовецької районної державної нотаріальної контори Вінницької області Кицюк О.П. щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на спадщину в порядку спадкування по закону, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А. Штифурко