Справа № 716/65/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2023 року місто Заставна

Заставнівський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Барабащук О.А.,

за участі

представника позивача - адвоката Данищука В.В.,

представника відповідача - адвоката Вонсович Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ,в інтересах якого діє адвокат Данищук Василь Вячеславович, до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Вонсович Христина Іванівна, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення

ВСТАНОВИВ:

16.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову посилався на те, що в 1999 році уклав шлюб з ОСОБА_3 та за згодою її батька-власника домоволодіння ОСОБА_4 вселився до будинку як член родини. В шлюбі з ОСОБА_3 у них народилася донька ОСОБА_2 - відповідачка у справі. Після смерті тестя ОСОБА_4 , власником вказаного будинку стала ОСОБА_2 .. В 2022 році шлюб між ним та ОСОБА_3 розірвано, остання виїхала на постійне місце проживання за межі України. З того часу погіршилися відносини і з донькою - власником житлового будинку: вона почала чинити перешкоди у користуванні домоволодінням, в решті - змінила замки і він був змушений переїхати проживати до своєї сестри в село Погорілівка Чернівецького району Чернівецької області. До вимушеного переїзду він постійно проживав у домоволодінні АДРЕСА_1 , оскільки іншого житла не має, здійснював його поточний ремонт, оплачував витрати на комунальні послуги. До того ж в будинку до теперішнього часу знаходяться його особисті речі, предмети побуту та інше. Просив вселити його до домоволодіння АДРЕСА_1 як законного користувача, зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди у користуванні житловим приміщенням.

Ухвалою судді від 02.02.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

12.05.2023 року представником відповідачки адвокатом Вонсович Х.І. подано відзив, в якому остання позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що відповідачка ОСОБА_2 є власником спірного домоволодіння, а позивач ОСОБА_1 останні шість місяців в будинку не проживає. Відповідачка зверталась з цього приводу до Вікнянської сільської ради про зняття з місця реєстрації позивача, але їй було відмовлено, оскільки в умовах воєнного стану заборонено змінювати місце проживання без дозволу воєнного комісара. Просила у задоволенні позовної заяви відмовити.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Данищук В.В. позовні вимоги підтримав, пояснив, що позивач набув право користування будинком АДРЕСА_1 будучи членом родини власника, постійно проживав у ньому, оскільки іншого житла не має, неправомірних дій шодо власника житла, її майна не вчиняв, таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням в судовому порядку не визнався, а тому має всі законні підстави для того, щоб бути вселеним до будинку. Просив позов задовольнити.

Представник відповідачки в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що відповідачка успадкувала житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті діда, а отже є його власником і має право розпоряджатися ним на власний розсуд. Бажаючи продати будинок, відповідачка звернулася до органу місцевого самоврядування про зняття позивача з реєстрації за вказаною адресою, однак отримала відмову, яку зараз оскаржує в адміністративному суді. З приводу зміни замків відповідачкою її представнику нічого невідомо, а тому вважає, що позивач виселився з будинку за власною волею. Просила в позові відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивачка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , який успадкувала після смерті дідуся ОСОБА_4 і вказана обставина визнається сторонами, а отже не підлягає доведенню на підставі ст.82 ЦПК України.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю... Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України).

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В той же час, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. (ч.1 ст.405 ЦК України).

Сторонами визнається, що позивач, будучи членом сім`ї та за життя колишнього власника ОСОБА_4 , вселився до будинку АДРЕСА_1 .

Будинок АДРЕСА_1 є постійним місцем проживання позивача, зареєстрованим у встановленому законом порядку, що підтверджується довідкою Вікнянської сільської ради від 15.01.2021 року (а.с.3 зв.).

Згідно акту обстеження умов проживання, складеного 22.11.2022 року секретарем та депутатами Вікнянської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області, позивач ОСОБА_1 , його дружина ОСОБА_3 та донька ОСОБА_2 проживають у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 (а.с.6).

Таким чином, позивач є членом сім`ї не тільки колишнього, а й теперішнього власника будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , бо є її батьком постійно проживає у вищевказаному будинку разом з нею.

Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно положення ч.3 ст.9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч.ч.1,4 ст.156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

З наведених норм права можна дійти висновку, що позивач як член сім`ї власника житлового приміщення має право користуватись таким приміщенням, а відповідач, як власник вказаного житлового приміщення, має право вимагати усунення перешкод в користуванні своєю власністю.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (ч.2 ст.405 ЦК України).

Обставин, які б вказували на те, що позивач втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 , під час розгляду справи не встановлено.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що 15.12.2022 року позивач звертався до ВП №3 (м. Заставна) ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області з приводу того, що його донька ОСОБА_2 , яка є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , чинить йому перешкоди у користуванні будинком, де він проживає на законній підставі, бо змінила замки на вхідних дверях, у зв`язку з чим він позбавлений можливості потрапити до будинку (довідка про результати розгляду звернення за №3186 від 21.11.2022 року, а.с.7).

Проте, що між сторонами виник спір з приводу права позивача на користування будинком АДРЕСА_1 свідчить і звернення відповідачки до органів місцевого самоврядування про зняття позивача з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , наявність судового провадження з приводу оскарження відмови у вчиненні адміністративної дії (ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі №600/4114/22-а за позовом ОСОБА_2 до Вікнянської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області про визнання протиправною відмову в знятті з місця реєстрації ОСОБА_1 та зобов`язання вчинити певні дії, а саме зняти останнього з місця реєстрації в спірному будинку, а.с.44-45).

Припинення шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.10.2022 року (а.с.5) не припиняє прав позивача на користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 і не впливає на обсяг цих прав, а є лише юридичним фактом припинення правовідносин між подружжям.

Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст.89 ЦПК України).

Враховуючи викладене, в ході розгляду справи суд дійшов переконання, що позивач в свій час набув право користується житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 , є членом сім`ї відповідача, на час розгляду справи не втратив право користування вказаними житловим приміщенням, а власник житла, не вимагаючи зі свого боку усунення перешкод у користуванні власністю, якщо вважає, що її права як власника порушені позивачем, чинить перешкоди члену сім`ї у користуванні житлом.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із способів захисту цивільних прав, визначених ст.16 ЦК України, є припинення дії, яка порушує право.

За таких обставин, встановивши під час розгляду справи що право позивача ОСОБА_1 на користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 , порушено з боку власника будинку ОСОБА_2 , воно підлягає судовому захисту у спосіб усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 до вказаного будинку та зобов`язання відповідачки ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житлом.

А тому позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючи ст.ст.41, 47 Конституції України, ст.ст. 9, 64, 156 ЖК України, ст.ст.317, 319, 405 УЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76-89, 258, 259, 263,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ,в інтересах якого діє адвокат Данищук Василь Вячеславович, до ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Вонсович Христина Іванівна, про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення - задовольнити повністю.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у користуванні домоволодінням АДРЕСА_1 шляхом його вселення у це домоволодіння.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_1 у користуванні домоволодінням АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суд.у

Повний текст рішення виготовлений 07.09.2023 року.

Суддя Вайновська О.Є.