Справа № 304/1625/23 Провадження № 2/304/310/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання Галас А.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №304/1625/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В :

позивач звернувся з позовом, який мотивує тим, що 22 вересня 2018 року він зареєстрував з відповідачем шлюб у Перечинському районному відділі ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 65, від якого у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною звернення з даною позовною заявою послужило те, що вони мають різні характери, погляди на сімейне життя та сімейні цінності, відповідач завжди намагається нав`язати свою думку щодо сімейного життя та виховання малолітньої доньки. Постійні сварки з цього та подібного приводів призвели до того, що сім`я сторін почала руйнуватися, вони втратили один до одного почуття взаємної любові, поваги, довіри. Вказує, що спільного господарства не ведуть та разом не проживають. Примиритися з відповідачем не бажає, через що просить не надавати їм строк для примирення, оскільки такий не дасть бажаного результату, а навпаки може зашкодити йому та їх дитині. На підставі наведених аргументів, посилаючись на норми Сімейного кодексу, що регулюють положення про шлюб та сім`ю, а також щодо визначення місця проживання дитини, просить позов задовольнити та розірвати шлюб між ними, а малолітню доньку ОСОБА_3 залишити на подальшому проживанні, вихованні та повному утриманні при ньому.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не з`явилася, подала суду заяву про проведення розгляду справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечила, просила такі задовольнити в повному обсязі, а саме шлюб розірвати, дитину залишити на подальшому проживанні, вихованні та повному утриманні при батькові, оскільки така вже тривалий час проживає з ним. Одночасно просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 ».

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи та подані учасниками заяви, суд прийшов до такого висновку.

Встановлено, що 22 вересня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб у Перечинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 65, про що свідчить Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане вказаним відділом ДРАЦСу 22 вересня 2018 року.

Також встановлено, що за час перебування в шлюбі у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 11 березня 2021 року.

Крім цього встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, про що свідчать ті обставини, що позивач та відповідач сімейних стосунків не підтримують. Неявку сторін у судове засідання та визнання відповідачем позову суд розцінює як байдуже ставлення до шлюбу.

Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що сторони втратили почуття поваги, любові та довіри один до одного і їх сім`я розпалася остаточно. Умови для їх примирення відсутні, а цей шлюб є формальним і подальше його збереження суперечить інтересам сторін та інтересам їх малолітньої дитини.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_4 і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам спільної дитини, суд вважає, що шлюб між ними слід розірвати.

Приймаючи рішення про задоволення позову й в частині вимоги щодо залишення малолітньої дитини на проживання та виховання разом з батьком, суд керується позицією Верховного Суду, що була висловлена ним у справі № 200/952/18 у постанові від 15 січня 2020 року, де Судом зокрема зазначено, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Оскільки у даному випадку спір між сторонами з цього приводу відсутній, що встановлено судом на підставі заяви відповідача, в якій остання визнала позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає за можливе залишити дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживати разом з позивачем ОСОБА_1 .

Судовий збір у порядку ст. 141 ЦПК України покласти на відповідача.

Керуючись ст. 24, 56, 105, 112 СК України, ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Шлюб, зареєстрований 22 вересня 2018 року у Перечинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис № 65, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на проживання, виховання та утримання при батькові ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп сплаченого ним судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Чепурнов В. О.