Справа № 674/1322/22
Провадження № 2/674/62/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ШафіковаЮ.Е.,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

прокурора Кравцової О.М,

представника відповідача Наталюка Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дунаївці в залі суду справу за позовом заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «МРІЯ ФАРМІНГ ПОДІЛЛЯ» про конфіскацію земельних ділянок,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «МРІЯ ФАРМІНГ ПОДІЛЛЯ», в якому просив конфіскувати у власність держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку із кадастровим номером :02:005:0002 площею 2,6374 га та кадастровим номером :05:002:0228 площею 2,6385 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 , який є громадянином російської федерації, на підставі свідоцтва про право на спадщину, набув право власності на земельні ділянки із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастрові номери :02:005:0002 ; :05:002:0228), які знаходиться на території Малієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. 03.02.2017 ОСОБА_1 зареєстрував право власності на ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

05.02.2018 вказані ділянки відповідач передав в оренду ТОВ «МРІЯ ФАРМІНГ ПОДІЛЛЯ».

Окружною прокуратурою виявлено порушення ст.ст.13, 14, Конституції України, ст.ст. 81, 145 ЗК України при використанні відповідачем зазначених земельних ділянок. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_1 будучи іноземним громадянином, упродовж року після набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення не відчужив їх, є підстави для їх конфіскації у власність держави.

У зв`язку з виявленими порушеннями, обласною прокуратурою 27.09.2022 надіслано до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області лист із вимогою вжиття заходів щодо виявлених порушень. Разом з цим, уповноваженим державним органом щодо конфіскації земельних ділянок заходів не вжито, а листом від 29.09.2022 повідомлено прокуратуру щодо відсутності коштів на сплату судового збору як причину невжиття заходів, що дає підстави прокурору звернутись до суду з означеним позовом. Обраний спосіб захисту є ефективним та належним способом захисту порушених прав держави, не вбачається невідповідність заходу втручання у право власності ОСОБА_1 критеріям неправомірного втручання у право на мирне володіння майном, та принципу пропорційності , які сформовані у практиці ЄСПЛ.

22.11.2022 від ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області до суду надійшли письмові пояснення, у яких просили позов задовольнити. Вказали, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником спірних земельних ділянок (право власності зареєстровано 03.02.2017). Однак, в порушення ст.81 ЗК України він не відчужив вказані ділянки протягом року. Головне управління погоджується з заступником керівника Хмельницької обласної прокуратури щодо порушення відповідачем ст. ст.13, 14, 41 Конституції України та ст. ст. 80, 81, 145 ЗК України.

07.12.2022 від третьої особи - ТОВ «МРІЯ ФАРМІНГ ПОДІЛЛЯ» надійшли письмові пояснення, де вказали, що позов не підлягає задоволенню. ОСОБА_1 є громадянином російської федерації та власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :02:005:0002 ; :05:002:0228. Між ТОВ «МРІЯ ФАРМІНГ ПОДІЛЛЯ» та ОСОБА_1 укладено договори оренди даних ділянок та зареєстровано у реєстрі речових прав. За нормами ст.145 ЗК України земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду та продажу на земельних торгах, ціна проданої земельної ділянки виплачується її колишньому власнику. Конфісковане майно переходить у власність держави, крім випадків, визначених законом. Твердження позивача про конфіскацію земельних ділянок в дохід держави безоплатно суперечить нормам закону. Процедура конфіскації земельної ділянки згідно ст. 145 ЗК України є по суті процедурою оплатного вилучення майна та не є аналогічним конфіскації як кримінальної, адміністративної відповідальності. Орендар земельної ділянки має переважне право на її придбання. Отже, позивачем не вірно обрано спосіб захисту права, що виключає можливість задоволення позову.

20.07.2023 від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Наталюка Н.М. до суду надійшла заява про застосування строків позовної давності, у якій вказав, що у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно до Державного земельного кадастру 09.02.2017 надійшли відомості про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими №№ :02:005:0002; :05:002:0228. ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області здійснює свої повноваження в установленому порядку на території Хмельницької області, що підтверджується листом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.03.2023. Загальна позовна давність за нормами ЦК України становить три роки, яка має обчислюватись у випадку звернення прокурора з позовом і інтересах держави в особі органу до суду з дня, коли саме цей орган, а не прокурор, дізнався про або міг дізнатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, з 09.02.2018, тобто з дати, коли у ОСОБА_1 виник обов`язок відчуження земельних ділянок, ГУ Держгеокадастру як уповноважений орган знав про порушене право, проте протягом трирічного строку до суду з позовом не звернувся. Також і на органи прокуратури у 2018-2021 роках було покладено функцію нагляду за додержанням і застосуванням законів, а тому прокуратура Хмельницької області була зобов`язана і могла дізнатись про порушення строків відчуження земельних ділянок відповідачем. У зв`язку з наведеним, просить застосувати строки позовної давності та у позові відмовити.

Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21.10.2022 частково задоволено клопотання прокуратури про забезпечення позову в даній справі, шляхом накладення арешту на спірні земельні ділянки.

Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 10.11.2022 року у справі відкрито провадження та постановлено проводити розгляд справи в порядку загального провадження з викликом (повідомленням) сторін.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 07.03.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 01.06.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні прокурор Кам`янець-Подільської окружної прокуратури Кравцова О.М. позов підтримала у повному обсязі та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Також, наголосила на відсутності підстав для застосування строків позовної давності у вказаній справі, посилаючись на триваюче порушення інтересів держави.

Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання повноваженого представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялось у встановленому законом порядку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, однак його представник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Вказав, що прокурором у позові не зазначено про повернення коштів за конфісковану ділянку відповідачу, не вірно обрано орган, на користь якого має бути конфісковано земельні ділянки, ГУ Держгеокадастру не може бути розпорядником земель сільськогосподарського призначення за нормами ЗК України, таким органом є орган місцевого самоврядування. Також, просив застосувати позовну давність з підстав, викладених у відповідній заяві.

Третя особа - ТОВ «МРІЯ ФАРМІНГ ПОДІЛЛЯ» в судове засідання повноваженого представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялось у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши прокурора, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є громадянином російської федерації та постійно проживає на території України у с.Сприсівка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, що підтверджується посвідкою на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 20.01.2016.

Згідно свідоцтв про право на спадщину від 03.02.2017, відповідач набув право власності на земельні ділянки:

- з кадастровим номером :02:005:0002 площею 2,6374 га, яка знаходиться на території Малієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

- з кадастровим номером :05:002:0228 площею 2,6385 га, яка знаходиться на території Малієвецької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

05.02.2018 на підставі договору оренди з ТОВ «МРІЯ ФАРМІНГ ПОДІЛЛЯ» у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди на означені ділянки строком дії до 05.02.2040.

Вказані обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №№310682666, 310682169 від 23.09.2022.

Доказів відчуження ОСОБА_1 спірних земельних ділянок протягом одного року із дня набуття права власності матеріали справи не містять, що стало підставою для звернення до суду з позовом прокурора.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує наступне.

Згідно ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом України, який регулює порядок приватноправових відносин, учасниками яких виступають іноземні елементи (громадяни), є Закон України "Про міжнародне приватне право".

Так, згідно ч.1 ст.38 Закону України "Про міжнародне приватне право" право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом.

Отже, спірні земельні ділянки, як нерухоме майно знаходяться на території України, тому них поширюється дія законодавства України.

Нормами ч. 2 ст. 374 ЦК України визначено, що іноземці, особи без громадянства можуть набувати право власності на землю (земельні ділянки) відповідно до закону.

Згідно ч.2 ст.81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.

Згідно ч.3 ст.81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статт і у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) викупу земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві власності; в) прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття.

Як встановлено судом, відповідач, який є іноземним громадянином, на час розгляду справи є власником земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими №№ :02:005:0002; :05:002:0228 на підставі свідоцтв про право на спадщину.

Згідно ч.4 ст.81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

ОСОБА_1 набув право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення 03.02.2017, але по даний час їх не відчужив, чим порушив річний строк, установлений ч.4 ст.81 ЗК України.

Відповідно до п. «д», «е» ч.1 ст.140 ЗК України підставами примусового припинення права власності на земельну ділянку є конфіскація за рішенням суду; невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 2, ч.4 ст. 145 ЗК України у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Нормами ч.5 ст. 84 ЗК України врегульовано, що держава набуває права власності на землю у разі, зокрема, і у випадку конфіскації земельної ділянки.

Частиною 5 ст. 41 Конституції України встановлено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Статтею 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Підставою для звернення до суду з позовом прокурором, стало не здійснення ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повноважень щодо контролю за використанням та охороною земель по даному факту та, за наявності виявлених порушень, відсутність звернення до суду з позовом про конфіскацію земельних ділянок в інтересах держави.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, зокрема, у листі від 29.09.2022 року №10-22-0.4-2100/2-22 ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомило прокуратуру про своє прохання вжити заходи представницького характеру по вказаному питанню у зв`язку з відстуністю коштів на сплату судового збору.

Отже, позовні вимоги заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури про конфіскацію земельних ділянок відповідача - іноземного громадянина, який в порушення ст.81 ЗК України не відчужив їх протягом року є обґрунтованими, підтвердженими достатніми доказами, проте не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Представником відповідача подано заяву про застосування строків позовної давності у вказаній справі, надаючи оцінку заяві, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ст. 187, 188 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України. Державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 № 482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» внесено зміни до Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 № 15, та визначено, що Держгеокадастр є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Частиною 4 статті 2 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що одним із основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.

Державний земельний кадастр України - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частини меліоративних мереж.

Згідно ч.2 ст.15 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (далі Закон) до Державного земельного кадастру включаються відомості про земельні ділянки, серед яких інформація про її власників (користувачів), зазначена в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Статтею 30 Закону визначено, що Державний земельний кадастр та Державний реєстр речових прав на нерухоме майно за допомогою програмних засобів ведення інформаційних систем забезпечують у режимі реального часу отримання: органами, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру, інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про зареєстровані речові права на земельні ділянки, їх обтяження, а також про ціну (вартість) земельних ділянок, речових прав на них чи розмір плати за користування земельною ділянкою.

Пунктом 11 Порядку надання інформації про зареєстровані земельні ділянки органу державної реєстрації прав та про зареєстровані речові права на земельні ділянки органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ від 22 лютого 2012 р. № 118 (чинного на час виникнення спірних правовідносин) орган державної реєстрації прав надає органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, інформацію про зареєстровані права, що міститься в Державному реєстрі прав, а саме про суб`єкта права власності на земельну ділянку: для фізичної особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства) - прізвище, ім`я, по батькові (за наявності); податковий номер (крім фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомила про це відповідний орган державної податкової служби і має відмітку в паспорті); номер та серія паспорта (для фізичної особи, яка через свої релігійні або інші переконання відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку (ідентифікаційного номера), офіційно повідомила про це відповідний орган державної податкової служби і має відмітку в паспорті); реквізити документа, що посвідчує особу власника (номер та серія документа, дата його видачі, відомості про суб`єкта, що здійснив його видачу, тощо.

З наявного в матеріалах справи листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 21.03.2023 №29-28-0.161-2464/2-23 наданого на адвокатський запит представника відповідача, у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно до ДЗК 09.02.2017 надійшли відомості про реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельні ділянки з кадастровими №№ :02:005:0002; :05:002:0228 .

Також, з відомостей Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №№310682666, 310682169 від 23.09.2022 вбачається, що в ДЗК наявні відомості про статус ОСОБА_1 як іноземного громадянина російської федерації.

Відомості щодо вжиття заходів ГУ Дерджгеокадастру у Хмельницькій області із державного контролю, виявлення та усунення порушень земельного законодавства з боку відповідача в матеріалах справи відсутні.

26.09.2022 згідно листа УСБУ у Хмельницькій області про вжиття заходів, адресованого заступнику керівника Хмельницької обласної прокуратури, прокуратуру поінформовано, що управлінням в ході контррозвідувального забезпечення виявлено ряд земельних ділянок, якими протиправно володіють громадяни рф, серед яких ОСОБА_1

27.09.2022 заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до уповноваженого державного органу, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області із листом про факти виявлених порушень земельного завонодавства ОСОБА_1 .. Вказаним листом просив повідомити про вжиті ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області заходи щодо усунення виявлених порушень та захисту інтересів держави, в тому числі в судовому порядку.

29.09.2022 у листі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області надало прокурору відповідь, у якій повідомило, що заходи державного контроль за використанням та охороною земель щодо вказаних у зверненні земельних ділянок не вживались, а тому факти порушення земельного законодавства не зафіксовані. У зв`язку із відсутністю коштів на сплату судового збору, просили вжити заходи представницького характеру в інтересах ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області.

20.10.2022 заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури звернувся до суду з означеним позовом в інтересах держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області.

ЦК України позовну давність визначено як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 цього Кодексу). Отже, позовна давність встановлює строки захисту цивільних прав.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Визначення початку відліку позовної давності міститься в статті 261 ЦК України, відповідно до частини першої якої перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 56 ЦПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обгрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що норми закону про початок перебігу позовної давності, встановлені для особи, права або інтереси якої порушено, поширюються й на звернення прокурора до суду із заявою про захист державних інтересів.

Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) чинники.

Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами "довідалася" та "могла довідатися" у статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Частиною другою статті 2 ЦК України передбачено, що одним з учасників цивільних правовідносин є держава, яка згідно зі статтями 167, 170 цього Кодексу набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

У спірних правовідносинах суб`єктом прав є саме держава, а не її конкретний орган, тому, визначаючи початок перебігу позовної давності у цьому спорі, слід враховувати, коли про порушене право довідалася або могла довідатися саме держава в особі уповноваженого органу (ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області), а не прокурор.

Прокурор звернувся з цим позовом до суду 20.10.2022 року, як вбачається з першого аркуша позовної заяви.

Натомість, в порядку інформаційної взаємодії між Державним реєстром речових прав на нерухоме майно до ДЗК 09.02.2017 надійшли відомості про набуття 03.02.2017 іноземним громадянином ОСОБА_3 права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, тобто вказана інформація перебувала у володінні ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області з 09.02.2017 року. Таким чином, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області об`єктивно могло бути відомо про можливі порушення права власності держави на землю з часу спливу одного року з дати отримання зазначеної інформації.

Отже, у зв`язку із фактом не відчуження відповідачем земельних ділянок протягом одного року з дати набуття права власності, строк позовної давності розпочався для ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області 10.02.2018, а завершився 10.02.2021.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач має право отримати судовий захист у разі визнання судом поважними причин пропуску позовної давності.

При цьому саме на позивача покладено обов`язок доказування тієї обставини, що строк було пропущено з поважних причин. У цій справі прокурор не просив визнати поважними причини пропуску строку для звернення до суду з позовом, посилаючись на триваюче порушення інтересів держави, проте поняття «триваюче порушення» у галузі цивільних правовідносин відсутнє, оскільки вони не є то тотожними по змісту та суті кримінальним або адміністративним правовідносинам держави та особи.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04, пункт 70) Суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він зазначив, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Відповідно до частини 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, прокурор в порядку, в межах своїх повноважень та у спосіб встановлений законом звернувся до суду з позовом про конфіскацію земельних ділянок, проте з порушенням строку позовної давності, оскільки уповноважений державою орган не вчинив покладених на нього законом обов`язків щодо виявлення по усунення порушень земельного законодавства відповідачем у відповідний строк, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «МРІЯ ФАРМІНГ ПОДІЛЛЯ» про конфіскацію земельних ділянок - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи :

позивач заступник керівника Хмельницької обласної прокуратури, місцезнаходження: м.Хмельницький, провул.Військоматський, 3, ;

державний орган в інтересах якого діє прокурор - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області,місцезнаходження: м.Хмельницький, вул.. Інститутська 4/1, ;

відповідач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено і підписано 07 вересня 2023 року.

Суддя Ю. Е. Шафікова