Справа № 342/644/23
Провадження № 2/342/365/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер тато позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 04 травня 2007 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зробив письмове розпорядження на випадок смерті, згідно з яким все своє майно по половині заповів своїй дочці (позивачу) та дружині (відповідачу). Даний заповіт нотаріально посвідчений секретарем виконавчого комітету Чортовецької сільської ради Городенківського району та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за № 31. На даний час заповіт ніким не скасовувався, не оскаржувався і вважається чинним. Бажаючи реалізувати своє право на спадщину, позивач звернулася із відповідною заявою до нотаріуса. Тобто, в державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори С.В.Капріян заведена спадкова справа на підставі заяви позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 11 від 08 січня 2021 року). Після смерті тата позивача відкрилася спадщина на належне йому майно. До спадщини входить два будинковолодіння: АДРЕСА_1 (на даний час у провадженню Городенківського районного суду знаходиться справа про визнання права власності за позивачем у зв`язку із реєстрацією спадкового господарства, як колгоспний двір) та АДРЕСА_2 . У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_2 державний нотаріус теж прийняла рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Причиною прийняття такого рішення стало відсутність правовстановлюючого документу на ім`я власника та неналежне оформлення спадкових справ на дане майно померлого. Аналізуючи наявні документи на технічний паспорт, вказаний житловий будинок побудований бабусею позивача (по татовій лінії) ОСОБА_4 ще в 1937 році на земельній ділянці, площею 0,20 га. Померла ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 . При житті, 27 лютого 1998 року, ОСОБА_5 письмовим розпорядженням заповіла свій будинок ОСОБА_3 . Заповіт нотаріально посвідчений секретарем виконкому Чортовецької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 15. Фактичними діями ОСОБА_3 вступив в управління спадковим майном після смерті своєї мами, однак без документального оформлення. Після смерті ОСОБА_3 , позивач продовжує користуватися даним нерухомим майном разом із земельною ділянкою, обробляє город та сплачує земельний податок, доглядає за будинком та утримує його в належному стані. Відповідно до інформації, наданої Чортовецьким старостинським округом (довідка № 28) станом на 15.04.1991 р. в спадковому господарстві колгоспному дворі проживала та була зареєстрованою тільки голова двору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . На час смерті ОСОБА_4 теж проживала одна (довідка № 31). Аналізуючи дійсні обставини справи, позивач не може належним чином реалізувати своє спадкове право за заповітом через обставини, вказані в Постанові нотаріуса. Все це змушує ОСОБА_1 звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме: будинковолодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 .

08 червня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_2 .

Зустрічна позовна заява мотивована тим, що провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . До спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 . Підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із вказаною позовною заявою стала відмова державного нотаріуса в оформленні її права на спадщину за заповітом через реєстрацію спадкового господарства, як колгоспний двір, головою якого була мама померлого ОСОБА_4 , після смерті якої її чоловік фактично вступив в управління її спадщиною без належного документального оформлення. 4 травня 2007 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зробив письмове розпорядження на випадок смерті, згідно з яким все своє майно в рівних чатках заповів нам обидвом (позивачуй відповідачу. Цей заповіт нотаріально посвідений секретарем виконавчого комітету Чортовецької сільської ради Городенківського району та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за № 31. На даний час заповіт ніким не скасовувався, не оскаржувався і вважається чиним. Позивач за первісним позовом - її дочка, а спадкодавець її чоловік. Тобто, весь час вони проживали однією сім`єю, мали спільний побут та вели спільне господарство. Щодо оформлення права власності на спадкове майно після смерті чоловіка за ОСОБА_6 не заперечує, але вважає, що померлому не належав вцілому будинок АДРЕСА_3 . Саме тому, ОСОБА_2 вважає за необхідне звернутися до суду із зустрічною позовною заявою. Аналізуючи письмову інформацію, надану позивачем за первісним позовом, станом на 15.04.1991 р. в спадковому господарстві проживала та була зареєстрованою тільки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Тобто, ОСОБА_4 була власником даного господарства вцілому, що в порядку спадкування за законом та нормами Цивільного кодексу України 1963 р. фактично успадкував її син ОСОБА_3 . Відповідно, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 належить по половині спадкове будинковолодіння.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами (справа №342/905/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом (справа № 342/644/23), присвоєно об`єднаній справі № 342/644/23.

24 серпня 2023 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м.Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Учасники справи в судове засідання 12 вересня 2023 року не з`явилися.

Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 подала до суду заяу про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовільнити.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 до суду подала заяву, в якій просила підготовче і судове засідання проводити без неї. Вимоги зустрічної позовної заяви підтримує в повному обсязі.

Ч.3 ст.211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно даних ОКП «Коломийське МБТІ» станом на 31.12.2012 р. нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_2 право власності на житловий будинок не зареєстровано, що доводиться копією повідомлення Вих. № 77035 від 20.06.2023, виданим ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».

Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 06.12.1976 № 1514-ІХ село Чортовець перейменовано на село Назаренкове; згідно Постанови Президії Верховної Ради України № 3278-ХІІ від 11.06.1993 селу Назаренкове відновлено колишнє найменування - село Чортовець та змінено назву Назаренківської сільської ради на Чортовецьку сільську раду; вулиця Леніна № 80 перейменована на вулицю Галицька № 80, що стверджується копією довідки № 30, виданою 27.01.2023 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №331865670 від 10.05.2023 стверджується, що відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_2 , відсутні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , розміщений на земельній ділянці площею 0,20 га, що доводиться копією довідки № 80, виданою 10.03.2023 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка втратила чинність 30 грудня 2004 року, було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалося.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною другою статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З копії технічного паспорта на будинок садибний типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1937 році, господарські будівлі і споруди в 1937, 1980 роках.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ФОП ОСОБА_7 на підставі договору № 01114/С від 10.05.2023, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 станом на 10.05.2023 становить - 46835 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Згідно ксерокопій погосподарських книг, виданих Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, в господарстві по АДРЕСА_4 група якого «колгоспники», проживали:

?за 1955-1957 р.р.: особовий рахунок НОМЕР_1 ОСОБА_8 , 1910 р.н., голова, місце роботи колгосп Молотова, колгоспник, конюх, ОСОБА_4 , 1908 р.н., дружина, місце роботи колгосп Молотова, колгоспниця, ОСОБА_3 , 1939 р.н., син, ОСОБА_9 , 1946 р.н., син, ОСОБА_10 , 1949 р.н., дочка, ОСОБА_11 , 1953 р.н., дочка, ОСОБА_12 , 1932 р.н., син;

?за 1964-1966 р.р.: особовий рахунок НОМЕР_2 ОСОБА_8 , 1910 р.н., голова, місце роботи колгосп, колгоспник, ОСОБА_4 , 1908 р.н., дружина, місце роботи колгосп, колгоспниця, ОСОБА_9 , 1946 р.н., син, ОСОБА_13 , 1949 р.н., дочка, ОСОБА_11 , 1953 р.н., дочка;

?за 1967-1969 р.р.: особовий рахунок НОМЕР_3 ОСОБА_8 , 1910 р.н., голова, місце роботи колгосп, колгоспник, ОСОБА_4 , 1908 р.н., дружина, місце роботи колгосп, колгоспниця, ОСОБА_9 , 1946 р.н., син, ОСОБА_14 , 1949 р.н., дочка, ОСОБА_11 , 1953 р.н., дочка;

?за 1971-1973 р.р.: особовий рахунок НОМЕР_4 ОСОБА_8 , 1910 р.н., голова, місце роботи колгосп, колгоспник, ОСОБА_4 , 1908 р.н., дружина, місце роботи колгосп, колгоспниця, ОСОБА_11 , 1953 р.н., дочка, ОСОБА_12 , 1932 р.н., син;

?за 1974-1976 р.р.: особовий рахунок НОМЕР_5 ОСОБА_8 , 1910 р.н., ОСОБА_4 , 1908 р.н., дружина;

?за 1980-1984 р.р.: особовий рахунок НОМЕР_6 ОСОБА_8 , 1910 р.н., ОСОБА_4 , 1908 р.н., дружина, ОСОБА_15 , 1949 р.н., дочка, ОСОБА_16 , 1974 р.н., внука;

?за 1986-1990 р.р.: особовий рахунок НОМЕР_7 ОСОБА_8 , 1910 р.н., ОСОБА_4 , 1908 р.н., дружина, ОСОБА_15 , 1949 р.н., дочка, ОСОБА_16 , 1974 р.н., внука, ОСОБА_12 , 1932 р.н., син;

?за 1991-1995 р.р.: особовий рахунок НОМЕР_8 ОСОБА_4 , 1908 р.н.

Згідно запису в по господарській книзі № 8 запис № 681 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який проживав по АДРЕСА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , актовий запис № 41, що доводиться довідкою № 232, виданою 06.07.2023 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

У домогосподарстві колгоспному дворі за адресою АДРЕСА_5 станом на 15.04.1991 року була зареєстрована ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , голова двору, що доводиться копією довідки № 28, виданою 27.01.2023 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 належав ОСОБА_4 .

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 94 років в с.Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, запис № 38 від 10.10.2002, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_9 від 10.10.2002.Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Оскільки ОСОБА_4 померла до 1 січня 2004 року, застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям (ст. 534 ЦК УРСР). Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно зі ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно ст.526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст.525 згаданого кодексу часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 560 ЦК УРСР спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , актовий запис № 38 від 10.10.2002, на час смерті була зареєстрована та проживала в колгоспному дворі за адресою: АДРЕСА_3 ; на час її смерті за даною адресою була зареєстрована одна, що стверджується копією довідки № 31, виданою 27.01.2023 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

За заповітом, посвідченим 27 лютого 1998 року секретарем виконкому Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 15, ОСОБА_4 , жителька с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, яким залишила ОСОБА_3 належний їй житловий будинок, який складається з двох кімнат, коридора, стіни глинобитонні, критий бляхою і все те, що на день смерті буде належати їй.

За заповітом, посвідченим 02 жовтня 2002 року секретарем виконкому Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 44, ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_2 , на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, яким залишила належну їй на підставі сертифікату серії ІФ № 0059996 земельну ділянку своїй онуці ОСОБА_1 .

Про те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином ОСОБА_8 та ОСОБА_4 доводиться копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_10 , виданого 10.09.1962.

Про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 є внукою ОСОБА_4 стверджується копіями: свідоцтва про народження серія НОМЕР_10 , виданого 10.09.1962, свідоцтва про народження серія НОМЕР_11 , виданого 12.10.1974, свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_12 , виданого 22.06.1993.

Судом встановлено, що спадкоємцями за заповітом ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вступив в управління спадковим майном після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , актовий запис № 38 від 10.10.2002, робив похорон померлої, сплачував страхові внески та справляв поминки, що стверджується копією довідки № 76, виданою 08.03.2023 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Із копії спадкової справи № 176/2004, наданої суду на виконання ухвали Городенківською державною нотаріальною конторою Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області вбачається, що за заявою спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 .

ОСОБА_1 27.02.2004 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Городенківського району Івано-Франківської області Паньків Д.М. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що зареєстроване в реєстрі за № 409, на право на земельну частку/пай, розміром 59,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, що належала померлій ОСОБА_4 на підставі сертифікату про земельну частку (пай) серія ІФ № 0059996.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 , який спадкоємець за заповітом її син ОСОБА_3 успадкував після її смерті, однак не оформлено документи про спадкування.

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України).

За заповітом, посвідченим 04.05.2007 секретарем Чортовецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за № 31, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_1 , все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, житловий будинок з господарськими спорудами заповів ОСОБА_2 , 1946 р.н., і ОСОБА_1 , 1974 р.н., в рівних частках, а грошові заощадження та земельну ділянку (пай) заповів ОСОБА_1 , 1974 р.н.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чортовець Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 11 від 08 січня 2021 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_13 , виданого 08 січня 2021 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Ч.1 ст.1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_11 ) був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з ним були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зять ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , що стверджується копією довідки № 416, виданою 07.06.2021 Чортовецьким старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Те, що ОСОБА_3 , 1939 року народження, та ОСОБА_18 , 1946 р.н., були подружжям свідчить копія свідоцтва про одруження серії НОМЕР_14 , виданого 20 серпня 1965 р. Чортовецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 33 від 20 серпня 1965 р.

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що стверджується копіями: свідоцтва про народження серії НОМЕР_11 , виданого 12 жовтня 1974 р. Чортовецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, запис № 69 від 12 жовтня 1974 р. в книзі реєстрації актів про народження; свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_15 , виданого 22 червня 1993 р. відділом загсу Коломийського міськвиконкому Івано-Франківської області, з якого вбачається, що ОСОБА_20 у зв`язку із укладенням шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_21 » на « ОСОБА_22 », запис за № 278 від 22 червня 1993 р. в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу.

Із копії спадкової справи № 236/2021, наданої суду Городенківською державною нотаріальною конторою, вбачається, що ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та у строк, визначений ч.1 ст.1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом (18.06.2021). Копією Витягу № 65254158 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 18.06.2021 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 67849865 (номер у нотаріуса 236/2021), спадкодавець ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Дружина померлого ОСОБА_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , як непрацездатна вдова спадкодавця, маючи, відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України, право на обов`язкову частку у спадщині, заповідану ОСОБА_23 , до спливу шести місяців з часу відкриття спадщини ( ІНФОРМАЦІЯ_15 ) подала нотаріусу заяву про відмову від одержання обов`язкової частки за законом у спадщині після смерті чоловіка, а також від частки у спільному майні подружжя.

Однак, як спадкоємець за заповітом, ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

До складу спадщини спадкодавця ОСОБА_3 входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 , який він успадкував після смерті матері ОСОБА_4 , однак не оформлено документи про спадкування.

Підставою звернення ОСОБА_1 до суду стало те, що постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 607/02-31 від 05 травня 2023 р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_3 , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав на вищезазначене майно. Причиною відмови стало те, що спадкоємець не надала оригінал документу на житловий будинок.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Досліджені судом докази підтверджують, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 та відповідач (позивач за зустрічним позовом) ОСОБА_2 , як спадкоємці за заповітом після смерті ОСОБА_3 успадкували по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 . Однак, через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на спадковий житловий будинок, сторони по справі не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України

Як вбачається із роз`яснень ч.ч.2, 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 . В іншій частині позовуОСОБА_1 відмовити;

- зустрічний позов ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 .

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563, 524, 534, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_14 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 .

В іншій частині позовуОСОБА_1 відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Зареєстроване місце проживання позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_16 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_17 .

Судове рішення складено 12.09.2023.

Суддя: Федів Л. М.