Житомирський апеляційний суд
Справа №935/1470/23 Головуючий у 1-й інст. Янчук В.В.
Категорія 70 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Галацевич О.М., Трояновської Г.С.,

розглянув у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в м. Житомирі цивільну справу №935/1470/23 за заявою ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 серпня 2023 року, постановлену під головуванням судді Янчук В.В. в м. Коростишеві,

в с т а н о в и в :

У травні 2023 року ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила змінити спосіб стягнення аліментів на утримання дитини, стягнутих рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 03.01.2013 у розмірі 250,00 грн - на розміру всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 , починаючи стягнення у зміненому розмірі з моменту звернення до суду і до повноліття дитини.

08 серпня 2023 року ОСОБА_1 заявив клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки він на даний час перебуває на військовій службі у складі ЗСУ.

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 серпня 2023 року клопотання ОСОБА_1 задоволено. Провадження у цивільній справі №935/1470/23 зупинено до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що судом було неповно встановлено обставини, які мають значення для справи, а саме, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти встановлені судовим рішенням, проте розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку змінився, відповідач отримує стабільний дохід. Крім того, ОСОБА_1 прибув у судове засідання, що свідчить про можливість розгляду справи та виходячи з принципу диспозитивності, суд не повинен був зупиняти провадження у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви заявникові, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 03.01.2013 стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , неповнолітньої дочки ОСОБА_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., щомісячно, починаючи з 10.12.2012 і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 та в розмірі 250,00 грн на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , і до досягнення нею повноліття, до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконавчий лист за вказаним рішенням перебуває на виконанні у Коростишівському районному відділі державної виконавчої служби.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 з 25.02.2022 перебуває у складі Збройних Сил України, а саме на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , що унеможливлює продовження розгляду цивільної справи та зазначене є підставою для зупинення провадження до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України, що переведені у воєнний стан.

Однак, погодитися з вказаним висновком суду першої інстанції неможливо, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.

За змістом пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

У такому випадку провадження у справі зупиняється до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції (пункт 2 частини першої статті 253 ЦПК України).

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99).

ЄСПЛ зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Аналізуючи вказані норми, можна дійти висновку, що зупинення провадження у справі повинно сприяти принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

У справі, яка переглядається, встановлено, що в судовому засіданні 08.08.2023 ОСОБА_1 заявив клопотання про зупинення провадження у справі, обґрунтовуючи його тим, що він на даний час перебуває на військовій службі у складі ЗСУ.

На підтвердження проходження військової служби надано довідку військової частини НОМЕР_1 від 02 серпня 2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 25.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні».

Зупиняючи провадження у даній справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені у воєнний стан, суд першої інстанції не врахував, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, якщо сторона або третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, тоді як наданий відповідачем письмовий доказ не містить інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військової частини, в якій ОСОБА_1 перебуває на військовій службі, тобто довідка військової частини НОМЕР_1 від 02 серпня 2023 року №1096 не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був присутній у судовому засіданні 08 серпня 2023 року, що було підставою для розгляду справи по суті судом першої інстанції.

За таких обставин, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про зупинення провадження у справі лише з тих підстав, що відповідач був мобілізований і перебуває на військовій службі у складі ЗСУ, без надання належних і достатніх доказів того, що військова частина, в якій він проходить таку службу (інше утворене відповідно до закону військове формування), переведена на воєнний стан та/або залучена до проведення антитерористичної операції) бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації).

Аналогічний висновок наведеного в судових рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 9 листопада 2022 року у справі №753/19628/17 (провадження №61-9218св22) та від 17 січня 2023 року у справі №501/1699/17 (провадження №61-17764св21).

Колегія суддів зауважує, що необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що призведе до порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов необґрунтованого висновку про задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, у зв`язку з тим, що останній на час розгляду справи мобілізований до ЗСУ і проходить військову службу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції з порушенням вимог пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України безпідставно зупинив провадження у справі, оскільки таке зупинення суперечить принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи й перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно із вимогами статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а висновок суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі є необґрунтованим та не відповідає нормам діючого законодавства, тому відповідно до положень статті 379 ЦПК України ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 серпня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді