РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/8421/23

Номер провадження 2/495/4028/2023

04 вересня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючої судді Анісімової Н.Д.,

при секретарі судового засідання Коліниченко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2012 року він та ОСОБА_2 /відповідачка/ почали проживати однією сім`єю та вести спільне господарство, але після того як відповідачка завагітніла їх відносили стали погіршуватись, вони почали часто сваритись та пізніше припинили спільне проживання.

20 вересня 2013 року між ОСОБА_2 /відповідачкою/ та ОСОБА_3 /відповідачем/ було зареєстровано шлюб. У 2013 році у відповідачки, ОСОБА_2 , народилась дитина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

02 квітня 2018 року шлюб між ОСОБА_2 /відповідачкою/ та ОСОБА_3 /відповідачем/ розірвано рішенням Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

У 2018 році позивач з відповідачкою знову почали відносини, що призвело до спільного проживання, а 10 серпня 2023 року між ОСОБА_1 /позивачем/ та ОСОБА_2 /відповідачкою/ було зареєстровано шлюб.

Як стверджує позивач, починаючи з 2018 року він почав помічати, що донька - ОСОБА_6 має риси його обличчя, манери характеру, поведінки, але ОСОБА_2 /відповідачка/ завжди уникала розмови щодо того, хто є біологічним батьком ОСОБА_6 .

Нещодавно у позивача з відповідачкою відбулась серйозна розмова, щодо того хто є біологічним батьком - ОСОБА_6 , та вона зізналась, що у 2013 році дитину народила від позивача.

Але у зв`язку з тим, що сторони постійно сварились та їх відносини припинились ОСОБА_2 /відповідачка/ вийшла заміж за ОСОБА_3 /відповідача/ та відомості про батька дитини внесені виконавчим комітетом Великомар`янівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області на підставі актового запису про укладення шлюбу за № 05, серії НОМЕР_1 та на підставі ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю. а чоловік батьком дитини.

Позивач вважає, що його права порушені, так як він є біологічним батьком ОСОБА_6 та весь час піклувався про нею, забезпечував її усім необхідним для життя та розвитку, навіть коли і не знав, що вона його донька.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 17.08.2023 року провадження по справі провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, а справу розглянути без його участі.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась, однак надала до суду заяву, в якій зазначила, що біологічним батьком дитини ОСОБА_6 є ОСОБА_1 /позивач/, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву, у якій не заперечує проти їх задоволення, дає згоду на встановлення батьківства та внесення змін до актового запису ОСОБА_1 щодо неповнолітньої ОСОБА_6 .

Представник третьої особи: Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) - у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

За змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Положенням ч. 3 та ч. 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач з відповідачкою проживали однією сім`єю у 2012 році, але після того як відповідачка завагітніла вони припинили спільне проживання через численні сварки.

20.09.2013 року між відповідачкою ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, що був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляєвського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 229.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідачки народилась донька ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 14.06.2013 року, актовий запис № 05.

02.04.2018 року шлюб між ОСОБА_2 /відповідачкою/ та ОСОБА_3 /відповідачем/ розірвано рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

З 2018 року позивач з відповідачкою знову стали проживати разом, тому 10.08.2023 року між ним був укладений шлюб, що був зареєстрований 10.08.2023 року Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), серія НОМЕР_3 , актовий запис № 1761.

З огляду на те, що відповідачка зізналася, що ОСОБА_6 є біологічною донькою ОСОБА_1 /позивача/, виникла необхідність у визнанні батьківства та внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини даних про батька, так як відомості про батька дитини були внесені виконавчим комітетом Великомар`янівської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області на підставі актового запису про укладення шлюбу за № 05, серії НОМЕР_1 та на підставі ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом ст. 121, ч. 1 ст. 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Відповідно до вимог ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з п. 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до статтей213,215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови).

У третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 121, 125, 128, 129 СК України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Білгород-Дністровський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) батьком дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується актовим записом № 05, серія НОМЕР_1 .

Внести зміни в актовий запис № 05 від 14.06.2016 року про народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , складеного виконавчим комітетом Великомар`янівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, а саме:

- виключити у записі № 05 від 14.06.2016 року відомості про ОСОБА_3 , як батька дитини;

- внести зміни в актовий запис № 05 від 14.06.2016 року в графі прізвище змінити із « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », в графі по-батькові змінити « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_12 » та в графі батько змінити « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_1 » та видати нове свідоцтво про народження.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження,якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.Д. Анісімова