ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - Максюти Ж.І.

суддів - Барильської А.П., Зайцевої С.А.,

за участю секретаря -Ніколиної А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (відділ формування та ведення реєстру територіальної громади), третя особа - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та відновлення прав, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2020 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою, в якій просили: визнати протиправними дії Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (відділ формування та ведення реєстру територіальної громади) щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем проживання: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (відділ формування та ведення реєстру територіальної громади): поновити місце реєстрації щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , а також внести до реєстру територіальної громади дані про скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем проживання: АДРЕСА_1 , що були внесені з порушенням законодавства. В обґрунтування позову вказує на те, що позивачем до відповідача було подано запит на отримання довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за місцем проживання: АДРЕСА_1 . Однак, як стало відомо з відповіді, місце реєстрації позивачів було скасовано. При цьому, згідно відповіді реєстратора підставою для скасування місця реєстрації була зміна власника та його заява про скасування місця реєстрації відповідних осіб. Позивач подав скаргу на дії реєстратора начальнику Департаменту, однак у її задоволенні було відмовлено. На даний час позивачі, у зв`язку з безпідставним скасуванням їх місця реєстрації за місцем проживання, позбавлені багатьох прав, в тому числі щодо реалізації їх житлових, трудових та виборчих прав. Зазначає, що перехід права власності на квартиру, в якій були зареєстровані позивачі, до нового власника (який і подавав заяву про зняття з реєстрації за місцем проживання позивачів), відбувся на підставі правовідносин іпотеки. Відповідні дії щодо переходу права власності також оскаржуються позивачем в судах. Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Отже, у разі звернення стягнення на предмет іпотеки процедура виселення позивачів повинна відбуватися лише в судовому порядку. І лише рішення суду має слугувати підставою для здійснення відповідних дій відповідачем щодо зняття з місця реєстрації позивачів. Аналіз приписів статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дає підстави дійти висновку, що зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням. За таких обставин дії відповідача щодо зняття позивачів з реєстрації місця проживання, які здійснювалися за заявою власника житла без відповідного рішення суду про примусове виселення зазначених осіб/про позбавлення права власності на житлове приміщення/про позбавлення права користування житловим приміщенням, є протиправними. Враховуючи, що в паспортах позивачів відсутні відмітки про зняття з реєстрації, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, вважають за доцільне задоволення вимог саме шляхом зобов`язання відповідача: внести до реєстру територіальної громади дані про скасування зняття з реєстрації місця проживання зазначених осіб та поновити дані про реєстрацію місця проживання позивачів. У зв`язку з викладеним позивачі звернулись до суду з даним позовом.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (відділ формування та ведення реєстру територіальної громади), третя особа - ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та відновлення прав - задоволено.

Визнано протиправними дії Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (відділ формування та ведення реєстру територіальної громади) щодо зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (відділ формування та ведення реєстру територіальної громади) поновити місце реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (відділ формування та ведення реєстру територіальної громади) внести до реєстру територіальної громади дані про скасування зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнено з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (відділ формування та ведення реєстру територіальної громади) (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ЄДРПОУ - 40392181) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень, 80 копійок).

Стягнено з Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (відділ формування та ведення реєстру територіальної громади) (місцезнаходження: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 75, ЄДРПОУ - 40392181) на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень, 80 копійок).

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість прийнятого рішення просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наведених у цій постанові підстав.

Відповідно до ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до переконливого висновку, що дії відповідача щодо зняття 14 лютого 2019 року позивачів з реєстрації місця проживання, які здійснювалися за заявою нового власника житла (прав власності на яке він набув без волевиявлення позивачів (продавців) на підставі іпотечного договору) без відповідного рішення суду про примусове виселення зазначених осіб/про позбавлення права власності на житлове приміщення/про позбавлення права користування житловим приміщенням, є протиправними.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 листопада 2017 року між ОСОБА_2 як іпотекодавцем та ОСОБА_1 як іпотекодержателем було укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С., зареєстрований в реєстрі за № 1697, відповідно до умов якого ОСОБА_2 передала в іпотеку, а ОСОБА_1 прийняла в іпотеку належне ОСОБА_2 на праві власності нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею 47,0 кв.м. (а.с. 95-97). У вказаному Договорі іпотеки зазначено, що він укладений з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору позики від 03 листопада 2017 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , за умовами яких ОСОБА_2 , зокрема, зобов`язана повернути ОСОБА_1 позику в розмірі 754 040,00 грн., що становить еквівалент 28 000,00 грн. доларів США, зі строком повернення не пізніше 03 листопада 2018 року.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 156429270 від 15 лютого 2019 року вбачається, що 22 січня 2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Павловською Г.О. за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , підстава виникнення права власності - договір іпотеки, посвідчений 03 листопада 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Зєніковою М.С., зареєстрований в реєстрі за № 1697 (а.с. 13-14).

Судом встановлено, що станом на дату реєстрації ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 у вказаній квартирі були зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрована з 25 квітня 2016 року), що підтверджується відповідною відміткою у її паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданому 05 листопада 1997 року Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 8); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрована з 07 листопада 2017 року), що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 11361 від 27 серпня 2020 року, виданою відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 35).

ОСОБА_2 зверталась до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договорів позики та іпотеки недійсними, скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності, визнання договору позики неукладеним.

Однак, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року по справі № 204/9549/18 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Зєнікова Марина Сергіївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Павловська Ганна Олегівна, ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Чечелівської районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_4 про визнання договорів позики та іпотеки недійсними, скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації права власності, визнання договору позики неукладеним - відмовлено (а.с. 74-80).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року було залишено без змін (а.с. 81-85).

Постановою Верховного Суду від 04 листопада 2020 року рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 липня 2020 року - залишено без змін (а.с. 86-94).

У подальшому позивачами було подано новий позов про визнання недійсними припиненим правовідношення поруки, який на теперішній час перебуває на розгляді в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська (а.с. 98-102).

Судом також встановлено, що після набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 звернулась до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з метою зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

14 лютого 2019 року Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради було проведено зняття ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відчуженням нерухомого майна ОСОБА_1 , про що зазначено у листі Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 9/5-6 від 09 жовтня 2020 року (а.с. 15), та підтверджено учасниками справи під час розгляду справи.

Дізнавшись про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради з відповідною скаргою від 08 вересня 2020 року. Однак, листом Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 9/5-6 від 09 жовтня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було повідомлено про те, що зняття з реєстрації місця проживання було проведено відповідно до вимог діючого законодавства і для поновлення реєстрації місця проживання немає законних підстав.

У зв`язку з цим у жовтні 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з даним позовом, посилаючись на те, що дії Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (відділ формування та ведення реєстру територіальної громади) щодо зняття позивачів з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , є протиправними та вчинені з порушенням вимог чинного законодавства України, а тому місце проживання позивачів за цією адресою має бути поновленим.

Заперечуючи проти позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 представник відповідача Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (відділ формування та ведення реєстру територіальної громади) посилався на те, що зняття позивачів з реєстрації місця проживання було проведено правомірно, оскільки ОСОБА_1 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 згідно договору іпотеки, тому всі подальші дії щодо даного нерухомого майна були здійснені власником майна відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, та з припиненням права власності на житло втрачається і право користування таким житловим приміщенням, право власника квартири на користування житловим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на квартиру, а також посилалась на те, що відповідачем було дотримано вимоги Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.

Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування.

Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника (законного представника).

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Особа може доручити в установленому законодавством порядку подати заяву про зняття з реєстрації місця проживання відповідній посадовій особі виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку за місцем її проживання.

Згідно зі статтею 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Порядок проведення реєстрації та зняття з реєстрації визначають також Правила реєстрації місця проживання, що були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» та були чинні на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Правила).

Згідно з пунктом 26 Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11; рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні); підстав для проживання бездомної особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту); підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).

Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев`ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників.

Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку та піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки та піклування.

Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами).

Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Згідно з пунктом 27 Правил працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання, особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про зняття з реєстрації місця проживання та наявність документів, необхідних для зняття з реєстрації місця проживання, про що зазначений працівник робить відповідний запис у цій заяві.

Працівник органу реєстрації у день звернення особи (її представника) або в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадової особи виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку: приймає рішення про зняття з реєстрації або про відмову у знятті з реєстрації місця проживання особи; вносить відомості про зняття з реєстрації місця проживання у документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Датою зняття з реєстрації місця проживання осіб, які подавали документи через центр надання адміністративних послуг, представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадову особу виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку, є дата отримання органом реєстрації відповідних документів; формує і вносить дані про зняття з реєстрації місця проживання особи до реєстру територіальної громади; формує інформацію про зняття з реєстрації місця проживання особи для її передачі до Реєстру відповідно до Порядку; оформляє і видає довідку про зняття з реєстрації місця проживання, форма якої наведена в додатку 16, дітям, які не досягли 16 років, та громадянам, які мають паспорт громадянина України у формі картки, а також вилучає раніше видану довідку про реєстрацію місця проживання для подальшого знищення; повертає особі або її представнику, адміністратору центру надання адміністративних послуг, представнику спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або посадовій особі виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителю багатоквартирного будинку документ, до якого внесені відомості про зняття з реєстрації місця проживання, довідку про зняття з реєстрації місця проживання, а також документи, які подавалися.

Якщо під час подачі документів буде встановлено, що особа подала для зняття з реєстрації місця проживання недійсний паспорт громадянина України, працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг складає на неї адміністративний протокол за вчинення правопорушення, визначеного у статті 197 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Якщо іноземець або особа без громадянства подали для зняття з реєстрації місця проживання недійсний документ, до якого вносяться відомості про місце проживання, іноземця або особу без громадянства направляють до територіального підрозділу ДМС відповідно до території обслуговування для вжиття до них заходів адміністративного впливу, а також для оформлення нового документа або внесення визначених законодавством змін у наявний документ.

Якщо зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі документів, зазначених в абзацах третьому, сьомому - дев`ятому пункту 26 цих Правил, без надання документа, до якого вносяться відомості про реєстрацію місця проживання, штамп зняття з реєстрації місця проживання особи проставляється в такому документі у разі звернення особи.

Зняття з реєстрації місця проживання в разі смерті особи здійснюється датою надходження до органу реєстрації документів, визначених в абзацах третьому - п`ятому пункту 26 цих Правил.

Відповідно до пункту 28 Правил реєстрація місця проживання/перебування особи або зняття з реєстрації місця проживання скасовуються в разі їх проведення з порушенням вимог законодавства.

У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи.

Про прийняте рішення особі надсилається письмове повідомлення за формою згідно з додатком 17, в якому зазначаються підстави його прийняття. Особу запрошують на прийом до органу реєстрації для внесення відповідних відомостей до документа, до якого вносяться відомості про місце проживання/перебування.

Працівник органу реєстрації: формує і вносить дані про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи до реєстру територіальної громади; формує інформацію про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи для її передачі до Реєстру.

Пунктом 29 Правил визначено, що у разі виявлення ДМС або її територіальними органами порушень законодавства органом реєстрації під час здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи такому органу надсилається повідомлення щодо необхідності проведення відповідної перевірки. У разі підтвердження зазначених порушень реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та пункту 26 Правил зняття з реєстраційного обліку відбувається за заявою самої особи та з інших визначених законом підстав, зокрема на підставі рішення суду.

Зняття з реєстрації дійсно відбувається за заявою, однак лише тієї особи, яка бажає знятись з місця реєстрації. Заява подається особисто, або її уповноваженим представником. Зазначене підтверджується і самим текстом заяви про зняття з реєстрації місця проживання.

Аналогічні по суті висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 10.02.2021 року у справі № 755/14304/19.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що відповідач порушив законодавство, що регулює порядок зняття осіб з реєстраційного обліку, що дає підстави для задоволення позову про визнання дій протиправними та відновлення прав.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, оскільки висновок суду першої інстанції не спростовують і фактично зведені лише до незгоди з висновком районного суду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія A № 303-A; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).

У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Враховуючи наведене, апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: А.П.Барильська

С.А.Зайцева