Провадження 2-о/557/88/2023
Справа 557/1535/23
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

07 вересня 2023 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: служба у справах дітей Гощанської селищної ради, Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління пенсійного фонду України в Рівненській області, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Гощанського районого суду Рівненської області в інтересах ОСОБА_2 із вказаною вище заявою, в якій просить:

- встановити факт батьківства, а саме, що ОСОБА_3 , який зник безвісти 22 липня 2023 року при виконанні бойового завдання (під час артилерійського обстрілу у районі с. Старомайорське Волноваського району під час захисту Батьківщини) є батьком дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- зобов`язати Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 2 від 30 січня 2014 року, складеного виконавчим комітетом Дулібської сільської ради Гощанського району Рівненської області, про народження ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: в графі батько внести зміни і записати батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Курозвани Гощанського району Рівненської області;

- зобов`язати Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни до актового запису № 01 від 13 березня 2018 року, складеного виконавчим комітетом Дулібської сільської ради Гощанського району Рівненської області про народження ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: в графі батько внести зміни і записати батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Курозвани Гощанського району Рівненської області.

На обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає про те, що заявниця перебувала у стосунках і проживала однією сім`єю без шлюбу з ОСОБА_3 , який є батьком її дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . У березні 2023 року ОСОБА_3 був призваний на військову службу, а 25 липня 2023 року заявниця отримала сповіщення, що її цивільний чоловік, матрос ОСОБА_3 , зник безвісти 22 липня 2023 року під час захисту Батьківщини. ОСОБА_3 визнавав себе батьком дітей та піклувався про них, але записи про батька дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у їх свідоцтвах про народження було проведено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Представник зазначила, що встановлення факту батьківства необхідне ОСОБА_2 для подачі документів на оформлення пенсії у зв`язку із втратою годувальника для неповнолітніх дітей, що є неможливим, оскільки у їх свідоцтвах про народження записи про батька проведені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Вважає, що факт батьківства зниклого безвісти ОСОБА_3 щодо його неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинен бути встановлений за рішенням суду у відповідності до ст. 130 СК України.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті провадження у справі належить відмовити з наступних підстав.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні.

У заяві про встановлення факту батьківства, представником зазначається, що встановлення факту батьківства необхідне заявнику для подальшої реалізації права на отримання дітьми пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

З аналізу вказаних процесуальних норм слідує, що до адміністративної юрисдикції відносяться справи, які виникають зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити зі змісту права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання, виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та статутом Пенсійного фонду.

Основними завданнями управління Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення; ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; виконання інших завдань, визначених законом, відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2.

Отже, відповідно до покладених завдань і функцій Пенсійний фонд України та його управління в районах, містах є суб`єктами владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Вимоги ОСОБА_2 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за дітьми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати пенсії по втраті годувальника. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

При цьому, зі змісту заяви не убачається вимог, які б були пов`язані також з цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням.

Відповідно до висновків Верховного Суду у постановах від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19, від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, від 17 травня 2023 року у справі № 343/1548/22, у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявника до суду, яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу для отримання соціальної виплати. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, визнав недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням викладеного, приходжу висновку, що встановити обставини батьківства військовослужбовця ОСОБА_3 , який зник безвісти, щодо дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , можливо під час розгляду справи у суді адміністративної юрисдикції у зв`язку з оскарженням рішення суб`єкта владних повноважень про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оскільки в адміністративній справі встановлення таких обставин входить до предмета доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства.

Отже, суд приходить висновку, що вимоги даної заяви не пов`язані з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існуванням та припиненням, оскільки такі вимоги за своїм предметом та можливими правовими наслідками пов`язані саме з публічно-правовими відносинами заявника з державою чи її органами.

Частиною 1 ст. 5 КАС України передбачено право кожної особи звернутися до адміністративного суду, якщо вона вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного та мети звернення до суду з даною заявою, вимога щодо встановлення факту батьківства, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 186, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: служба у справах дітей Гощанської селищної ради, Гощанський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Головне управління пенсійного фонду в Рівненській області, про встановлення факту батьківства.

Роз`яснити заявнику про можливість звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Оленич