ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2023 року м. Чернівці Справа № 726/1069/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Лисака І.Н.,

суддів: Височанської Н.К., Половінкіної Н.Ю.,

секретар: Тодоряк Г.Д.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»,

при розгляді справи за апеляційною скаргою Боднарук Ірини Юріївни, яка діє в інтересах приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 червня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Мілінчук С.В., дата виготовлення повного тексту рішення не зазначена, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_2 через представника ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі по тексту ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про стягнення збитків, заподіяних внаслідок ДТП.

В обґрунтування позову посилався на те, що 09.09.2022 року приблизно о 07:40 год в м. Чернівці по вул. Хотинській, 17 відбулась ДТП за участю автомобілів «ISUZU», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , та «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , внаслідок чого автомобіль «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження. Позивач своєчасно повідомив ПAT «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про ДТП.

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 22.09.2022 року (справа №726/1336/22) ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Вказував, що 14.09.2022 року звернувся до відповідача із заявою про страхове відшкодування та, як наслідок, йому було запропоновано до сплати 37 564,48 грн, які ОСОБА_2 отримав 01.10.2022 року.

В подальшому, обговоривши з фахівцями СТО ремонт пошкодженого в ДТП автомобіля позивач дізнався, що виплаченого страхового відшкодування йому не Провадження №22-ц/822/661/23

вистачить для відновлення належного йому на праві власності транспортного засобу, а тому вимушений був звернутися до експерта щодо визначення реальної вартості відновлювального ремонту.

Відповідно до висновку експерта №91/22 від 28.09.2022 року (судового експерта) Юзви С.Г. вартість відновлювального ремонту автомобіля «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_2 становить:? 75 083 грн з урахуванням ПДВ на складові і матеріали.

На підставі наведеного просив стягнути з відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» невиплачене страхове відшкодування в розмірі 37 581,52 грн (різницю між отриманою частиною страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту пошкодженого в ДТП автомобіля), а також понесені судові витрати по справі, а саме: витрати на проведення експертизи 3000 грн та судовий збір 1073,60 грн.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП у розмірі 40 564,48 грн

Вирішено питання щодо розподілу судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» через свого представника подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення не відповідає вимогам ст.263 ЦПК України, судом не вірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення спору.

Вказує, що відповідно до п.36.2. ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли зголи про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Наголошує, що огляд автомобіля позивача відбувся 12.09.2022 року представником страховика, а тому у позивача були відсутні підстави самостійно обирати експерта, а у відповідача підстави сплачувати кошти за проведення експертизи.

Стверджує, що позивач та страховик досягли згоди про розмір страхового відшкодування у сумі 37 564,48 грн та спосіб його здійснення, що підтверджується заявою, яку підписав ОСОБА_2 від 14.09.2022 року, а тому ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виконало свої зобов`язання щодо відшкодування матеріальної шкоди, завданої позивачу внаслідок ДТП.

Вважає, що висновок експерта відносно вартості матеріального збитку №91/22 від 28.09.2022 року, який наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, суперечить ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки не містить коефіцієнту фізичного зносу.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав, що страхова сума за полісом №ЕР-209135334 від 24.05.2022 року за шкоду, заподіяну майну потерпілого становить 130 000 грн, то різниця між розміром фактично заподіяної шкоди, яка визначена згідно висновку експерта 75 083 грн, і сумою, яка виплачена ОСОБА_6 в розмірі 37564, 48 грн, складає 37 581,52 грн. Зазначена сума коштів перебуває у межах ліміту страхового відшкодування і підлягає стягненню з відповідача ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» як страховика.

Щодо стягнення 3000 грн за проведення експертизи суд виходив з того, що вказані витрати відносяться до реальних збитків, оскільки понесені позивачем безпосередньо у зв`язку із пошкодженням майна та не мали б місце, якби майно не було пошкоджене.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено при неправильно встановлених обставинах справи, отже вимогам закону не відповідає.

Обставини скоєння ДТП 09.09.2022 року, визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладення на останнього адміністративного стягнення, належності автомобіля «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_6 , перебування ОСОБА_4 у трутових відносинах з ТОВ «Галс-2000», належності автомобіля «ISUZU», д.н.з. НОМЕР_1 на праві власності ТОВ «Галс-2000» сторонами визнається та не спростовується (а.с.8-11).

Цивільно-правова відповідальність водія (забезпеченого транспортного засобу) автомобіля «ISUZU», д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску була застрахована страхувальником ТОВ «Галс-2000» згідно полісу №ЕР-209135334 від 03.06.2022 року у ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Страхова суму за шкоду заподіяну майну становить 130 000 грн, франшиза 0 (а.с.12).

12.09.2022 року було здійснено огляд пошкодженого автомобіля «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується копією акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість), яка підписана сторонами (а.с.59-60).

Вартість страхового відшкодування була розрахована на підставі ремонтної калькуляції 13.09.2022 року (а.с.53-57).

14.09.2022 року ОСОБА_7 було підписано заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, згідно якої потерпілий підтвердив, що між ним та страховиком досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, який складає 37 564,48 грн, а розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування визначений у цій заяві, відповідає його волевиявленню та викладений без стороннього примусу (а.с.13, 51).

Грошові кошти у розмірі 37 564,48 грн ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» були перераховані 04.10.2022 року на розрахунковий рахунок, наданий потерпілою стороною (а.с.14).

Згідно до висновку експерта №91/22 від 28.09.2022 року (судового експерта) Юзви С.Г., проведеного на замовлення ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_2 становить:? 75 083 грн з урахуванням ПДВ на складові і матеріали (а.с.15-25).

За правилами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Загальні підстави відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України. Згідно з частинами першою, другою якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у пунктах 16, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Статтею 25 ЗУ «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

В силу ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі ст.6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на це, подає страховику відповідну заяву. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу (ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до абз.2 п.36.2 ст.36 зазначеного Закону у разі визнання страховиком вимог заявника обґрунтованими він приймає рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, являється підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик.

Потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу погодження ОСОБА_5 з визначеним розміром страхового відшкодування, то колегія суддів вказує наступне.

Так, п.36.1 та п.36.2 ст.36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

За правилами абз.1 п.36.4. ст.36 вказаного Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З врахуванням того, що власник пошкодженого автомобіля «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_2 , звернувшись до страховика про виплату страхового відшкодування та, в подальшому, власноручно підписавши заяву щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування, чим підтвердив, що між ним і страховиком досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування, що відповідає його волевиявленню та який було розраховано на підставі висновку належного експерта, калькуляції, яка теж підписана стороною потерпілого (а.с.13, 53-60), тобто, фактично погодився із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час Страховиком, і не наполягав на проведенні додаткової оцінки чи експертизи пошкодженого автомобіля та отримав страхове відшкодування у розмірі 37 564,48 грн.

Отже, на переконання колегії суддів, в діях відповідача, а саме ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відсутні ознаки порушення вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку із чим позивачу ОСОБА_6 як власнику пошкодженого автомобіля слід відмовити у задоволенні позову із наведених вище підстав.

Стягуючи зі страховика на користь позивача різницю між страховою виплатою та розміром шкоди, який доводив позивач, суд першої інстанції викладеного вище не врахував та дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку такої виплати з огляду на наявність заяви про страхове відшкодування із погодженим із власником (потерпілою особою) розміром страхового відшкодування.

Аналогічні висновки викладені в постановах ВС від 21.03.2018 року, справа №569/13697/15-ц, від 04.07.2019 року, справа №569/13697/15-ц, від 17.11.2021 року, справа №523/19127/15-ц.

Крім того, посилання суду першої інстанції на висновок експертного дослідження не спростовує необхідність застосування наведених вище норм права і не вказує на те, що ОСОБА_2 відмовився від своєї заяви, яка в силу ч.1 ст.202 ЦК України є правочином, тобто дією особи, спрямованої на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому згідно з ч.1 ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).

Ураховуючи наведене, правильно встановивши фактичні обставини справи, суди не звернув уваги на те, що страхова компанія під час вирішення питання про виплату страхового відшкодування у першу чергу керується Законом № 1961-IV. Звертаючись із заявою до страховика про виплату страхового відшкодування, позивач визначив розмір такого відшкодування, вказавши його у заяві, тобто погодився на відшкодування страховою компанією збитків саме у заявленому розмірі. Таким чином, суд неправильно застосувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, дійшов помилкового висновку про задоволення позову, пред`явленого до страхової компанії.

Таким чином, при погодженні й виплаті власнику пошкодженого в ДТП транспортного засобу заподіяної шкоди, вдруге здійснення виплат (доплат) Законом не передбачено.

Подібний за змістом висновок міститься у постанові ВС від 10 червня 2020 року, справа № 333/2096/17.

Дослідження решти доводів апеляційної скарги, а саме, що висновок експерта щодо вартості матеріального збитку №91/22 від 28.09.2022 року, який наданий позивачем на підтвердження позовних вимог, суперечить ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не відповідає вимогам «Методики товарознавчої експертизи та оцінки КТЗ», оскільки не містить коефіцієнту фізичного зносу і проведення огляду авто без запрошення представника страхової компанії, є процесуально недоцільним, оскільки суд дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_5 права на отримання зазначеного вище страхового відшкодування.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог до ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та неповним з`ясуванням усіх обставин справи, з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні зазначених вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» сплатило судовий збір в розмірі 1610,40 грн (а.с.107), які підлягають компенсації за рахунок ОСОБА_8 .

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу скаргою ОСОБА_9 , яка діє в інтересах приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», задовольнити.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 26 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволенні позовних вимоги ОСОБА_10 до приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення збитків заподіяних внаслідок ДТП відмовити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» судові витрати в розмірі 1610 (одну тисячу шістсот десять) грн 40 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Головуючий підпис /Лисак І.Н./

Судді підписи / ОСОБА_11 , Половінкіна Н.Ю./

З оригіналом згідно: суддя Лисак І.Н.