Ухвала

07 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 953/725/22

провадження № 61-13055ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргуакціонерного товариства «Харківобленерго» на постанову Харківського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Віцюк О. В., звернувся до суду з позовом до АТ «Харківобленерго» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21 січня 2022 року відкрито провадження у цій справі.

У лютому 2022 року до суду першої інстанції АТ «Харківобленерго» подало клопотання про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки її підписано особою, яка не має права її підписувати.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2023 року у задоволенні клопотання відповідача про повернення позовної заяви відмовлено. Позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала мотивована тим, що позовна заява ОСОБА_1 підписана особою, яка не має відповідних повноважень, оскільки на час закінчення строку дії договору - 31 грудня 2017 року, між позивачем та адвокатським бюро «Ольги Троценко», в особі директора Троценко О. В., були відсутні будь-які зобов`язання з надання правничої допомоги у цій справі, а тому договір не може підтверджувати повноваження представниці позивача - адвоката Віцюк О. В. на час звернення з позовом до суду.

Не погодившись з ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2023 року в частині залишення позову без розгляду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржувалася.

Постановою Харківського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Київського районного суду

м. Харкова від 19 квітня 2023 року в оскаржуваній частині скасовано, направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скасовуючи ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 19 квітня

2023 року, апеляційний суд вказав, що правові підстави для застосування пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України відсутні, оскільки у договорі про надання правової допомоги допущено описку у даті закінчення строку його дії, отже суд першої інстанції залишив позов без розгляду з формальних підстав.

31 серпня 2023 року АТ «Харківобленерго» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року та залишити в силі ухвалуКиївського районного суду м. Харкова від 19 квітня 2023 року, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення про скасування ухвали суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження) вирішується колегією у складі трьох суддів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з частиною другою статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

За правилом частини сьомої статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Частиною першою статті 58 ЦПК України визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

У частині четвертій статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з пунктом 2 частини першої статті 20 якого під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення питань в Україні та за її межами.

Підстави для здійснення адвокатської діяльності передбачені статтею 26 названого Закону, відповідно до частин 1-3 якої адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Відповідно до пункту 12.8 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41 (зі мінами), ордер повинен містити обмеження повноважень адвоката, якщо такі передбачені договором про надання правничої (правової) допомоги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, щодо позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Віцюк О. В., долучено договір № 12/18 про надання правової допомоги від 04 липня 2018 року, укладений між адвокатським бюро «Ольги Троценко», в особі директора Троценко О. В. та Кадигробом І. О., та ордер про надання правничої допомоги, виданий на підставі наведеного вище договору, із вказівкою на представлення інтересів позивача адвокатом Віцюк О. В.

Зі змісту договору № 12/18 про надання правової допомоги від 04 липня

2018 року вбачається, що він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2017 року та повного виконання сторонами своїх обов`язків.

Суд апеляційної інстанції встановив, що у договорі допущено описку в даті закінчення його дії, зокрема договір укладено у 2018 році, а його дія закінчується у 2017 році. Водночас, також зазначено, що цей договір діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків. Доказів того, що за вказаним договором його сторони виконали свої обов`язки у повному обсязі апеляційний суд не здобув.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції констатував відповідність позовної заяви ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Віцюк О. В., вимогам 175-177 ЦПК України, визнав, що позовна заява подана та підписана уповноваженою особою.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 320/5420/18 (постанова від 01 липня 2020 року) зазначила, що не відповідає правильному застосуванню норм процесуального права висновок апеляційного суду про обов`язковість надання для підтвердження повноважень адвоката як представника одночасно з ордером договору про надання правової допомоги, адже ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката.

Адвокатським бюро «Ольги Троценко» видано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АХ № 1083774 від 19 січня 2022 року ОСОБА_1 адвокатом цього бюро Віцюк О. В. на підставі договору № 12/18 про надання правової допомоги від 04 липня 2018 року.

Таким чином на час подання позову між позивачем ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Ольги Троценко» був укладений договір про надання правової допомоги, який на час звернення до суду з позовом був чинним. На підставі цього договору видано ордер на представництво інтересів позивача. Таким чином позовна заява від імені позивача подана особою, яка має повноваження на ведення справи в суді.

Із урахуванням викладеного, скасовуючи ухвалу районного суду про залишення позовної заяви без розгляду та передаючи справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, апеляційний суд обґрунтовано виходив із того, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для застосування пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права

є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування

чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

За результатами оцінки доводів касаційної скарги та змісту оскарженого судового рішення, яким розгляд справи не закінчено, не виявлено порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Правильність застосування судом апеляційної інстанції приписів пункту 2 частини першої статті 257 ЦПК України не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга АТ «Харківобленерго» на постанову суду апеляційної інстанції, якою скасовано ухвалу суду першої інстанції і продовжено розгляд справи по суті, є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною

скаргою акціонерного товариства «Харківобленерго» на постанову Харківського апеляційного суду від 01 серпня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Харківобленерго» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович