Дата документу 07.09.2023
Справа № 334/1142/23
Провадження № 2/334/985/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Новікової Н.В.,

секретар судового засідання Сухова С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання відповідача про визнання позову, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків,

за участі: представника третьої особи ОСОБА_4 - адвоката Шоніної О.В.,

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 , в якому просили:

1) стягнути аліменти з ОСОБА_3 на утримання матері ОСОБА_1 у розмірі 1/4 від заробітної платні, щомісячно;

2) стягнути аліменти з ОСОБА_3 на утримання батька ОСОБА_2 у розмірі 1/4 від заробітної платні, щомісячно.

В обґрунтування позову зазначено, що позивачі є батьками відповідача, є пенсіонерами, отримують пенсію за віком, інших джерел доходу не мають, а тому їх матеріальне становище є вкрай нужденним.

Відповідач ОСОБА_3 матеріальну допомогу добровільно не надає, однак має роботу та стабільну заробітну платню. Інших утриманців не має.

27.07.2023 ухвалою суду, за клопотанням адвоката Шоніної О.В., яка дії в інтересах ОСОБА_4 , залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 .

В судове засідання, позивачі не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені відповідно до вимог чинного законодавства та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до заяви доданої до позову, позивачі просили провести розгляд справи за їх відсутності.

В судове засідання, відповідач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог чинного законодавства та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». 11.04.2023, 22.05.2023, 24.07.2023, 14.08.2023 до суду електронною поштою надходили клопотання представника відповідача - адвоката Скрябіна О.М., про визнання позову в повному обсязі та розгляд цивільної справи за відсутності відповідача та його представника.

У поданих адвокатом, який дії в інтересах відповідача, на підставі Договору № 1108778 від 26.12.2022 та Ордеру Серії АР № 1108778, клопотаннях зазначено, що відповідач ОСОБА_3 ознайомлений зі змістом позовних вимог про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків, позов визнає в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідно до вимог ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В судовому засіданні представник третьої особи адвокат Шоніна О.В., як дії в інтересах ОСОБА_4 проти задоволення клопотання відповідача про визнання позову заперечувала, вказавши, що таке визнання може вплинути на права ОСОБА_4 щодо розміру аліментів, що стягнуті з відповідача на утримання сумісної неповнолітньої дитини, а також на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Задоволення позову може стати підставою для зменшення розміру аліментів, що стягується на дітей відповідача. Крім того, вказала на те, що визнання позову суперечить закону, оскільки викладені в заяві обставини не підтверджені доказами.

Дослідивши позовну заяву та клопотання про визнання позову, заслухавши представника третьої особи, суд дійшов висновку, що клопотання про визнання позову задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, 02.08.2022 Самарським районним судом м.Дніпропетровська у справі № 206/2183/22 видано судовий наказ про стягнення з відповідача ОСОБА_3 та користь ОСОБА_4 , на утримання неповнолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 29.07.2022.

Крім того, 15.03.2023 рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя, позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_6 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_6 , у розмірі 1/6 від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.11.2022 року і до закінчення ним навчання, а саме до 30.06.2025 року, але не довше ніж до досягнення 23 років. В іншій частині позовних вимог відмовити.

22.06.2023 постановою Запорізького апеляційного суду, апеляційну скаргу ОСОБА_3 , яка підписана адвокатом Скрябіним Олексієм Миколайовичем, залишено без задоволення. Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 березня 2023 року у цій справі залишено без змін.

Таким чином, оскільки у відповідача є аліментні зобов`язання щодо неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, Яка продовжує навчання, рішення суду може вплинути на розмір стягнутих на утримання сумісних дітей аліментів, в сторону їх зменшення.

Крім того, визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе за умов: визнання їх усіма учасниками справи; відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

Матеріали справи та позиція її учасника третьої особи свідчать про те, що третя особа не визнає обставини, що відповідач може надавати допомогу своїм батькам, оскільки у відзиві при розгляді справи про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, відповідач зазначав, що він не працює та не отримує заробітну плату; не визнає обставини, що батьки відповідача вкрай нужденні, оскільки мають декілька об`єктів нерухомості в м.Енергодар, а тому ці обставити підлягають доведенню.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд виносить ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Тож суди не мають права покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. На цьому наголосив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 25 травня 2022 року у справі № 675/2136/19.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків, і продовженні судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 206, 258-261, 353 ЦПК України, суд -

постановив:

Відмовити у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_3 позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійний вимог щодо предмета спору ОСОБА_4 , про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків, і продовжити судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст складено 08.09.2023.

Суддя: