Справа № 641/1715/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Єфіменко Н.В.,
за участі секретаря Лущан В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з газопостачання,-
10 березня 2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (далі позивач) звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , який в подальшому уточнив та остаточно просив стягнути з відповідача заборгованість за послуги з газопостачання за період з 01.11.2018 по 28.08.2019 у сумі 3558,81 грн., 3% річних у сумі 976, 55 грн., інфляційні витрати у сумі 1885,79 грн., нарахованих у зв`язку із заборгованістю з газопостачання.
31.05.2021 хвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова справу передано за підсудністю до Київського районного суду м. Харкова.
14.07.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа надійшла в провадження судді Єфіменко Н.В.
У судове засідання сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України не заперечує проти заочного розгляду справи. Крім того, 26.06.2023 представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій зазначив, що після звернення до суду з вказаним позовом відповідачем було частково сплачено заборгованість з газопостачання у сумі 2767,99 грн., а тому заборгованість, яка підлягає стягненню з останнього складається з заборгованості з газопостачання за період з 01.11.2018 по 28.08.2019 у сумі 3558,81 грн., 3% річних у сумі 976, 55 грн., інфляційних витрат у сумі 1885,79 грн. Відповідач причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.
При цьому суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди представника позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини:
Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Відповідно до розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 (далі: Правила), постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Відповідно до п. 4 розділу III Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником.
Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я відповідача.
Відповідач є власником будинку за вищевказаною адресою, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до п. 5 ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Пунктом 14 розділу III Правил передбачено, що розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачем є календарний місяць.
Відповідно до абз. 2 п. 22 розділу III Правил побутовий споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договору.
Положеннями ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідач не належним чином виконував зобов`язання з оплат наданих послуг, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 6421,15 грн., з яких: 3 558,81 грн. заборгованість за надані послуги з газопостачання за період з 01.11.2018р. по 28.08.2019р.; 1885,79 грн. інфляційні витрати; 976, 55 грн. 3 % річних від простроченої суми.
Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.
Враховуючи те, що в ході судового розгляду справи відповідачем була частково погашена заборгованість за надані послуги з газопостачання, про що зазначено у вищевказаній заяві представника позивача про зменшення розміру позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у загальній сумі 6421,15 грн.
Згідно вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у сумі 2270 грн.
Враховуючи неявку до судового засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 76,141, 164, 206,263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» заборгованість за послуги з газопостачання у сумі 3558 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім) грн. 81 коп.; 3 % річних в сумі 976 (дев`ятсот сімдесят шість) грн. 55 коп., інфляційні витрати в сумі 1885 (одна тисяча вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 79 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення складений 04.08.2023.
Суддя Н.В. Єфіменко