1Справа № 335/3095/23 2/335/1523/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Колесник Д.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Концерн „Міські теплові мережі звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

Ухвалою суду від 12.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причину не явки суду не повідомив.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причину не явки суду не повідомив.

В судовому засіданні, до початку судового розгляду, судом встановлено, що провадження по вказаній справі відкрито з порушенням правил підсудності, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У відповідності до положень п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N3 «Про де які питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про правоволодіння і користування ним.

У справі № 462/7217/18 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 11 липня 2019 року зазначив, що правила статті 30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Як зазначено в правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Предметом діяльності Концерну „Міські теплові мережі є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організації та її збут.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Надання житлово-комунальних послуг з утримання майна нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема вищезазначеним нежитловим приміщенням, користувачем чи власником якої є відповідач.

Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

У разі конкуренції правил підсудності (статті 27 та 30 ЦПК України) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18.

Згідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 24.11.2022 року ОСОБА_1 є власником не житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Ленінського районного суду від 12.04.2021 року по справі №335/11716/18.

Дане нежитлове приміщення, в яке позивачем надавалися послуги, розташоване на території Дніпровського району м. Запоріжжя та знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Отже, дана справа помилково направлена на розгляд Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, який не має жодних законних підстав для її розгляду.

Крім того, розгляд справи з порушенням правил підсудності є підставою для скасування судового рішення згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на те, що дана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, в зв`язку з чим відсутні підстави для розгляду цієї справи Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, дана справа підлягає направленню до Ленінського районного суду м. Запоріжжя для подальшого розгляду, за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 30, 31,187,260,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 335/3095/23 (провадження № 2/335/1523/2023) за позовною заявою Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії - передати за підсудністю на розгляд до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Передачу справи на розгляд до Ленінського районного суду м. Запоріжжя здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Воробйов