Справа № 305/1196/23
Провадження по справі № 2/305/357/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2023. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Марусяк М.О.

секретаря судового засідання Вербещука В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області про зняття обтяження з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2023, ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася в суд з позовною заявою до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області про зняття обтяження з нерухомого майна.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 (далі Позивач) являється власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом про реєстрацію права власності від 05.04.2019. Позивачка звернулася до нотаріуса з метою вчинення правочину, а саме договору дарування, в результаті чого виявлена наявність зареєстрованого обтяження, а саме заборона на нерухоме майно. У Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявне обтяження внесене реєстратором Рахівської державної нотаріальної контори на підставі повідомлення б/н від 25.05.1988 року, за реєстраційним номером № 4109110 від 24.11.2006. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.05.2023 на будинок по АДРЕСА_1 , Рахівською державною нотаріальною конторою зареєстровано обтяження у вигляді заборони за № 4109110. Згідно з інформації, яка міститься у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів про юридичну особу Рахівське відділення Держбанку не знайдено. На адвокатський запит Національний банк України щодо надання інформації стосовно реєстрації Національним банком України Держбанку та його правонаступника повідомив, що згідно з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 07.04.1959 «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постановою Ради Міністрів СРСР від 07.04.1959 № 369 «Питання, пов?язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР. Відповідно до постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 № 821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» (далі - Постанова № 821) реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівльний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства і соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень і кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). Пунктом 8 Постанови № 821 передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР. Згідно з пунктами 2 та 3 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20.03.1991 № 873-XII Верховною Радою України оголошено власністю України Український республіканський банк Держбанку СРСР і створено на його базі Національний банк України. Постановою Президії Верховної Ради України від 07.10.1991 № 1605-XII затверджено статут Національного банку України, в якому не визначалось правонаступництво Національного банку України щодо Держбанку СРСР. Додатково повідомлено, що документи (інформація) про заборону на нерухоме майно ОСОБА_3 , яке було накладено згідно з повідомленням Рахівського відділення Держбанку СРСР, в описах архівних справ колишнього Управління Національного банку України в Закарпатській області не зазначені та на архівне зберігання до Національного банку України не передавались. Також, на звернення позивача до Рахівської державної нотаріальної контори щодо зняття обтяження з нерухомого майна, отримано відповідь про те, що зняти заборони нотаріусом без рішення суду являється неможливим. Крім того, Рахівським відділом ДВС у Рахівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлено, що станом на 07.06.2023 року відповідно до бази даних АСВП, АСВП (Архів), АСВП (спецпідрозділ) відсутні відкриті та не завершені виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_2 ) заборгованості на користь фізичних та юридичних осіб та інших майнових або аліментних зобов?язань, покладених судом та іншими органами. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта № 334904708, Рахівським ВДВС арешт на майно ОСОБА_2 не накладався. На підставі наведеного, просила зняти обтяження у вигляді накладення заборони на нерухоме майно з об`єкта нерухомого майна - житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: - реєстраційний номер обтяження 4109110, зареєстрований 24.11.2006 реєстратором Рахівською державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення Рахівського відділення Держбанку, б/н від 25.05.1988; архівний номер 4290502LVOV37 архівна дата 02.09.2003, дата виникнення: 25.05.1988, № реєстра , внутр. № 2101D4232AF44F2F3059.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_4 від 12.06.2023 відкрито провадження у справі. Відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 11.07.2023. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 11.07.2023, підготовче провадження по справі закрито. Справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Мігалі Іляна Василівна, 12.09.2023 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити. Справу розглянути без участі позивача та її представника.

Представник відповідача Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області, у підготовче засідання не з`явилася. Завідуюча Рахівською ДНК, ОСОБА_5 20.06.2023 подала через канцелярію суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги визнає, проти задоволення позову не заперечує.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 05.04.2019 вбачається, що державним реєстратором приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу, Маріна А.С., 05.04.2019 винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 46318093 від 05.04.20219, яким зареєстровано за позивачем ОСОБА_2 право приватної власності в цілій частині на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Підставою для державної реєстрації стало свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 470, видане 05.04.2019 приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу, Маріна А.С.

Поряд з цим, судом встановлено, що державний реєстратор приватний нотаріус Рахівського районного нотаріального округу, ОСОБА_6 не мала права реєструвати право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , оскільки, право власності на житловий будинок, який знаходиться за вказаною адресою, уже було зареєстровано за ОСОБА_7 , що стверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №333800799 від 29.05.2023.

З вказаної Інформації вбачається, що за повідомленням б/н від 25.05.1988 Рахівського відділення Держбанку на житловий будинок АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_7 , Рахівською державною нотаріальною конторою 24.11.2006 накладено обтяження, реєстраційний номер обтяження 4109110, архівний номер: 4290502LVOV37 архівна дата 02.09.2003, дата виникнення: 25.05.1988, № реєстра , внутр. № 2101D4232AF44F2F3059.

Пред`являючи позов до суду, представник позивача, адвокат Мігалі І.В. посилається на те, що у зв`язку з накладенням обтяження у виді заборони на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить позивачці на праві приватної власності, порушується її право приватної власності на саме житло, як на власність, так і на право його вільного та безперешкодного використання, володіння та розпорядження за цільовим призначенням.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

За положеннями статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини під майном також розуміються майнові права.

Обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, встановлена законом, актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або така, що виникла на підставі договору.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Безпосередньо процедура зняття заборони відчуження нерухомого майна регламентована пунктом 5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі - Порядок), а саме: нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення:

Нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення:

кредитора про погашення позики;

про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки);

про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки;

про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору;

органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини;

про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу відкриття спадщини на майно особи, оголошеної померлою;

про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт;

про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав;

про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;

про відчуження майна, переданого під виплату ренти;

за рішенням суду;

в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.609 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

При розгляді цивільної справи, суд, керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись положеннями статті 89 ЦПК України суд, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду зазделегіть встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до положень частини 1 статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу приписів статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що обтяження у виді заборони накладено на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності третій особі, ОСОБА_7 , у зв`язку з невиконанням останнім зобов`язань перед Рахівським відділенням Держбанку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зняття обтяження на майно, яке належить на праві власності третій особі, позбавить законне право кредитора Рахівське відділення Держбанку, або його правонаступників реалізувати своє право по виконанню зобов`язань боржника, ОСОБА_7 .

Більше того, позивачем та її представником, не залучено громадянина ОСОБА_7 до участі у справі в якості відповідача, або третьої особи, для з`ясування всіх обставин справи.

У відповідності до положень ст.263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які були посилання як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України, слід залишити за позивачаем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 178, 263-265, 273, 279, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області про зняття обтяження з нерухомого майна - відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 . мешканка АДРЕСА_2 .

Відповідач, Рахівська державна нотаріальна контора Закарпатської області, місцезнаходження: 90600, м. Рахів, вул. Миру, №1, Закарпатської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Головуюча: М.О. Марусяк