УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючого судді Першко О.О. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про отримання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить надати їй право на спадкування майна після смерті її брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі спадкодавцем першої черги за законом ОСОБА_2 .

Одночасно з пред`явленням позову було подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

16 серпня 2023 року позивачем повторно подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 1289960.

Заяву обґрунтовує тим, що відповідач ОСОБА_2 , дочка померлого ОСОБА_3 , проживає в російській федерації та має намір відчужити спадкову квартиру. Зокрема, довіреністю від 22 червня 2015 року, посвідченою державним нотаріусом Першої рівненської державної нотаріальної контори Пуховою Н.Ю., відповідач строком на десять років уповноважила ОСОБА_4 бути її представником в усіх державних, громадських та інших підприємствах при вирішенні будь-яких питань, що стосуються довірительки та майна, яке належить їй на праві приватної власності. На сьогодні не існує перешкод щодо отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину, оформлення права власності та подальшого відчуження квартири. Вказує, що у разі отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину до ухвалення рішення суду, виконання рішення щодо спадкування разом із відповідачем істотно ускладниться необхідністю виконання передбачених ЦПК України процедур для звернення до суду про ухвалення рішення про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. А у разі отримання відповідачем свідоцтва про право на спадщину, відчуження і переходу права власності на квартиру до третіх осіб до ухвалення рішення суду у цій справі, виконання рішення щодо права на спадкування істотно ускладниться необхідністю виконання передбачених ЦПК України процедур для звернення до суду на підставі ч. 2 ст. 1300 ЦК України та на підставі ст. 330, 387, 388 ЦК України, втім може унеможливитися з зазначених у статтях 330, 387, 388 ЦК України підстав, зокрема відсутністю у неї визнаного права власності на спадкову квартиру під час її відплатного відчуження добросовісному набувачу. Вказує, що відповідно до пункту 4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовими чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Таким чином єдиним передбаченим законодавством заходом запобігання істотного ускладнення та/або унеможливлення виконання рішення суду з надання їй права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом є накладення арешту на квартиру, право власності на яку зареєстровано за померлим ОСОБА_3 .

Заява передана на розгляд судді 11 вересня 2023 року.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, доходить наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Як убачається з роз`яснень, викладених у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 2 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не доведено учасниками даного судового процесу.

Із позовної заяви вбачається, що позивач просить надати їй право на спадкування майна після смерті її брата ОСОБА_3 разом із спадкоємцем першої черги за законом відповідачем ОСОБА_2 .

Позивач не пред`являє позовної вимоги, у разі задоволення якої, без вжиття заходів забезпечення позову, було б унеможливлено чи ускладнено виконання судового рішення, адже заявлена позовна вимога не є майновою вимогою і для її виконання компетентними органами, у разі задоволення позову, достатнім є лише судове рішення, що набрало законної сили.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість вчинення дій, що створять перешкоди до виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, та надання суду копії довіреності на уповноваження ОСОБА_4 на вчинення певних дій в інтересах відповідача, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Накладення арешту на квартиру як захід забезпечення позову, не відповідає змісту порушеного права позивача, та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі, а тому підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відсутні.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 3 глави 2 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Відтак, позивач не позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із обґрунтованою заявою про зупинення нотаріальних дій до вирішення справи судом.

Оскільки подана заява не є підставною для забезпечення позову та відсутні факти, які б вказували на існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 153, 260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про отримання права на спадкування разом із спадкоємцем першої черги за законом - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складене 11 вересня 2023 року.

Суддя О.О. Першко