УХВАЛА

11 вересня 2023 року м. Кропивницький

справа № 405/6596/22

провадження № 22-ц/4809/1227/23

Кропивницький апеляційний суд в складі судді Мурашка С. І. дослідивши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Територіальне стоматологічне об`єднання» Кропивницької міської ради» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до КНП «Територіальне стоматологічне об`єднання» Кропивницької міської ради» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_1 подалаапеляційну скаргу та заяву про звільнення від сплати судового збору.

Заява мотивована тим, що позивач є матір`ю неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку виховує та утримує сама. З батьком дитини ОСОБА_1 в шлюбі не перебувала та матеріальної допомоги від нього не отримувала.

Дослідивши доводи заяви та матеріали справи, суд дійшов висновку, що вона не може бути задоволена, а апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Згідно із частинами першою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20) зазначила, що з аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (§ 111 рішення Європейського суду з прав людини від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia»).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Подаючи заяву про звільнення від сплати судового збору позивач посилалась на те, що на її утриманні перебуває неповнолітня донька, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, довідка з місця проживання № 6344 від 25.11.2022 та довідка КЗ «ДНЗ (ясла садок) № 61 «Гніздечко» № 8 від 28.11.2022.

Аналіз заяви про звільнення від сплати судового збору свідчить, що вказані доводи не можуть вважатись достатньою підставою для застосування положень статті 8 Закону України «Про судовий збір», оскільки апеляційна скарга не містить достатніх доказів, які підтверджують майновий стан ОСОБА_1 .

Крім того, документів на підтвердження того, що батько неповнолітньої доньки позивача не бере участі у вихованні та утриманні дитини, позивачем не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає.

За таки обставин, позивачу необхідно надати суду належні докази на підтвердження наявності підстав для застосування положень статті 8 Закону України «Про судовий збір» чи сплатити судовий збір у встановленому порядку і розмірі.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом підпункту другого пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2022 року становить 2 481 грн.

Згідно п. п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду встановлена в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 оскаржує рішення суду першої інстанції, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

З урахуванням наведеного, відповідач звільнена від сплати судового збору за подання позовоної вимоги про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, проте, ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за заявленою нею позовною вимогою щодо визнання незаконним та скасування наказу про звільнення.

Враховуючи викладене, при зверненні до суду з апеляційною скаргою ОСОБА_1 повинна сплатити 1 488,6 (2481*0,4*150%) грн судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способом і строком їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 липня 2023 року - залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути вказані недоліки апеляційної скарги, а саме:

- сплатити судовий збір в сумі 1 488 грн 60 коп на рахунок:

Отримувач коштівГУК у Кіров.обл./тг м.Кропивн/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ)37918230
Банк отримувачаКазначейство України(ел. адм. подат.)
Код банку отримувача (МФО)899998
Рахунок отримувачаUA0011567
Код класифікації доходів бюджету22030101
Призначення платежу*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Кропивницький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Надати оригінал квитанції про сплату судового збору до Кропивницького апеляційного суду, або надати докази, які підтверджують звільнення від сплати судового збору.

В разі невиконання зазначених вимог в установлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду С. І. Мурашко