печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року суддя Печерського районного суду м. Києва Ільєва Т.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсибббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання договорів факторингу та відступлення прав вимоги недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка передана судді Ільєвій Т.Г. 05.09.2023, для вирішення питання про відкриття провадження.

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач просить суд визнати недійсним договір факторингу №4 від 11.06.2012 року та договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки від 11.06.2012 року, які укладено між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей - Колект», в частині передачі права вимоги за договором про надання споживчого кредиту №0 від 15.04.2008 року та права вимоги за договором іпотеки №82964 від 15.04.2008 року.

Відтак, з вимог позивача вбачається, що дані договори стосуються нерухомого майна, яке територіально знаходиться, за адресою: АДРЕСА_1 .

Стаття 187 ЦПК України регламентує дії судді перед вирішенням питання про відкриття провадження у справі, в тому числі суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Визначити підсудність суду - означає з`ясувати коло цивільних справ, які компетентний вирішувати по суті даний суд.

Перевіривши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про передачу справи за підсудністю, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Підсудністю у цивільному судочинстві розуміється розмежування компетенції між окремими ланками судової системи і між судами однієї ланки щодо розгляду і вирішення підвідомчих їм цивільних справ.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання недійсним договору відступлення права вимоги.

Указана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 640/16548/16-ц.

У справі № 911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду розглянула питання про те, чи поширюються правила територіальної підсудності спорів, що виникають з приводу нерухомогомайна, на спори, предметом яких є грошові кошти в межах розрахунку за таке майно, чи їх предметом має бути нерухоме майно безпосередньо.

У постановах від 25 лютого 2018 року у справі № 201/12876/17, від 11 липня 2019 року у справі № 462/7217/18 (предмет спору в цій справі стосувався, зокрема, договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором) КЦС ВС дійшов висновків про розгляд відповідних справ за правилами виключної підсудності судом за місцезнаходженням майна. В іншій постанові від 27 березня 2019 року у справі № 646/8916/17 (спір про визнання недійсним договору дарування квартири) цей суд зазначив про те, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, - це позови, пов`язані з нерухомим майном, нерухомістю, нерухомою річчю, а тому всі позови у спорах, які є наслідком правовідносин, пов`язаних з обігом нерухомого майна, повинні бути пред`явлені до суду за місцем знаходження цього майна.

Отже, виходячи з наведеного, суд вважає, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Печерського районного суду м. Києва, а позовна заява підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва.

Згідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Згідно з частиною 3 статті 31 ЦПК України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1, ст.ст. 31, 32 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Справу 757/38367/23-ц за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсибббанк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання договорів факторингу та відступлення прав вимоги недійсними, - передати на розгляд до Оболонського районного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.Г. Ільєва