Справа № 408/5542/15-ц
Провадження № 6/0186/32/23
У Х В А Л А

11 вересня 2023 року м. Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі

головуючого - судді Янжули С.А.

при секретарі - Лиман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", заінтересовані особи: ПАТ "Дельта Банк", ОСОБА_1 , про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2023 року ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись на те, що 22 лютого 2016 року Біловодський районний суд Луганської області ухвалив заочне рішення у цивільній справі №408/5542/15-ц, відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" заборгованість за кредитним договором №10001 від 25 червня 2011 року, на виконання рішення було видано виконавчий лист, ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 13 листопада 2020 року було замінено стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ "Дельта Банк" на його правонаступника - ТОВ ФК"Дніпрофінансгруп", строк пред`явлення виконавчого документа до виконання сплинув 30 березня 2019 року, первісний стягувач пропустив строк з поважних причин, у звязку із проведенням на території Луганської області АТО, органи державної влади тимчасово не здійснювали свої повноваження. Крім того, ПАТ "Дельта Банк" перебуває у процесі ліквідації з 05 жовтня 2015 року, тобто первісний стягувач з поважних причин не мав можливості пред`явити виконавчий лист до виконання.

В судове засідання представник заявника не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність.

Заінтересовані особи: ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, про дату розгляду справи були повідомлені, про причини неявки не повідомили суд.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

22 лютого 2016 року Біловодським районним судом Луганської області в цивільній справі №408/5542/15-ц ухвалено заочне рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Дельта Банк" в рахунок погашення заборгованості 39 410,12 гривень та судові витрати по справі.

Вказане рішення набрало законної сили 29 березня 2016 року.

На підставі вказаного рішення суду позивач отримав виконавчий лист по справі.

15 червня 2020 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "ФК"Дніпрофінансгруп" укладено договір №2258/К про відступлення права вимоги, в тому числі і за договором кредиту №10001, укладеного 25 червня 2011 року з ОСОБА_1 .

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 13 листопада 2020 року замінено стягувача у виконавчому провадженні зі стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором кредиту на правонаступника - ТОВ "ФК"Дніпрофінансгруп".

Відповідно до пункту 2 частини першої та п.1 ч. 2 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент набрання законної сили рішенням суду у справі №186/1895/14-ц) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки, зокрема інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини першої статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.

Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права. Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на заявника.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти такі обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Однак жодних належних доказів обставин, які б перешкоджали прокурору вчасно отримати виконавчі листи матеріали справи не містять.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України №475/97 від 17 липня 1997 року, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Агрокомплекс проти України» від 06 жовтня 2011 року міститься висновок, що існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення від 15 жовтня 2009 року).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу («Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції»).

У своєму рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року Європейський суд з прав людини зазначив, що передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Тобто, практика Європейського суду з прав людини переконливо свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання судового рішення.

Згідно ч.2 ст.24 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ або за місцем виконання.

Суд вважає, що строк для пред`явлення виконавчого документа пропущено первісним кредитором та заявником з поважних причин, оскільки в момент направлення виконавчих листів на адресу стягувача було відкликано банківську ліцензію та запроваджено процедуру ліквідації первісного стягувача - ПАТ "Дельта Банк". Фактично з 02 жовтня 2015 року, у зв`язку із прийняттям Правлінням НБУ постанови від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та прийняттям виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 02 жовтня 2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» останній перебуває в стані припинення (ліквідації). У зв`язку із зазначеними організаційними змінами в банку відбулись значні скорочення персоналу та закриття філій і відділень банку, зокрема було звільнено більшість працівників структурних підрозділів, які відповідали за повернення проблемної заборгованості, що призвело до організаційних проблем.

Тому, суд визнає причини пропуску строку пред`явлення виконавчих документів до виконання поважними, вважає за можливе поновити строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки рішення суду не виконано і не втратило своєї законної сили.

Керуючись ст.433 ЦПК України,- суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп", заінтересовані особи: ПАТ "Дельта Банк", ОСОБА_1 , про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання - задовільнити.

Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів №408/5542/15-ц.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А.Янжула.