Справа № 138/1845/23
Провадження №:2/138/632/23
11 вересня 2023 року м. Могилів-Подільський
Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Холодової Т.Ю.,
за участю: секретаря судового засідання Паламарчук І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епро Скул», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 04.07.2023 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву, а третім особам для подання пояснення щодо позову, призначено розгляд справи по суті та витребувано докази.
Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26.07.2023 залучено до участі у справі правонаступника відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Епро Скул».
11.09.2023 у судове засідання позивач не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення.
Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. в судове засідання не прибули без повідомлення причин неявки, правом подання пояснення щодо позову не скористались.
Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши надані суду докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Правонаступником ТОВ «Глобал Кредит» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» на підставі Договору відступлення прав вимоги № С-ГК-260321-2 від 26.03.2020. Вказані обставини підтверджуються виконавчим написом, копію якого долучено до матеріалів справи (а.с. 67).
Вказаний виконавчий напис був пред`явлений ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» до виконання (а.с. 66). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменко Д.О. від 22.04.2021 відкрито виконавче провадження ВП № 65248075 за вказаним виконавчим написом нотаріуса (а.с. 6).
20.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір відступлення прав вимоги № 20/06/22, за умовами якого новий кредитор отримав право вимоги за вказаним вище кредитним договором (а.с.25-32).
Крім того, відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 01/06/2023 від 01.06.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» відступило свої права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 001/20/120391 від 19.10.2022, боржником за яким є ОСОБА_2 , Товариству з обмеженою відповідальністю «Укрглобал-Плюс» (а.с. 33-38).
Рішенням єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрглобал-Плюс» від 05.07.2023 змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрглобал-Плюс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Епро Скул», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 40, 44).

Таким чином, правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» на даний час є ТОВ «Епро Скул» - відповідач по справі.

Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Частиною 4 статті 263 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (надалі - Перелік документів), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для одержання виконавчого напису подаються а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Слід враховувати, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, в свою чергу, внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, стягнення заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин можливе лише за нотаріально посвідченими договорами, при цьому, для вчинення виконавчого напису стягувач повинен надати нотаріусу відповідну заяву (п.п. 2.1. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5), оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення зобов`язання.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 р. у справі № 910/10374/17, в якій зазначено, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Крім того Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення наведених вище норм, під час вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» було надано приватному нотаріусу договір № 001/20/120391 від 19.10.2020 укладений між ТОВ «Глобал Кредит» та ОСОБА_2

Разом з тим, позивач стверджує, що вказаний кредитний договір не є нотаріально посвідченим та взагалі нею не укладався, а відтак кредитний договір наданий приватному нотаріусу не є документом, за якими стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку, що свідчить про відсутність правових підстав для вчинення виконавчого напису на ньому.

Отже, вчинення виконавчого напису нотаріуса на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений є самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, обґрунтовуючи позов, позивач посилається і на те, що нотаріусом оскаржуваний виконавчий напис був вчинений з порушенням порядку вчинення виконавчих написів, зокрема нотаріусом не було належним чином перевірено безспірність сум, які були нараховані відповідачем та не було надіслано позивачу письмову вимогу про усунення порушень.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, від 06 травня 2020 року у справі 320/7932/16-ц.

Крім того вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису.

Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.08.2020 у справі №554/6777/17.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.ст. 81-83 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Разом з тим, частинами 1, 10 ст. 84 ЦПК України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Зважаючи на таке, а також на відсутність в матеріалах справи документів, що могли б підтвердити чи спростовувати обставини, на які посилається позивач, суд ухвалою від 04.07.2023, за клопотанням позивача, витребував в строк до 25.07.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» оригінали документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису за реєстровим номером 3192 від 31.03.2021, що підтверджують заборгованість ОСОБА_2 перед ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті».

Разом з тим, вимоги ухвали від 25.07.2023 ні відповідачем ні ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» не виконані без повідомлення причин, документів, що стали підставою для вчинення виконавчого напису від 31.03.2021 зареєстрованого в реєстрі за № 3192, з яких можна було б встановити такі обставини, суду надані не були. При цьому, відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався та не надав будь-яких доказів, які б доводили безспірність заборгованості позивача перед ним та докази направлення ним позивачу вимоги про усунення порушень за кредитним договором.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що посилання на обставини у позові знайшли своє підтвердження, та визнає ті обставини, що приватний нотаріус при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не переконався у безспірності вимог стягувача та не перевірив виконання стягувачем вимог підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, чим порушив норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а тому позов в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованим, доведеним та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти, які було стягнуто в рамках виконання виконавчого напису за реєстровим номером 3192 від 31.03.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Григорян Д.Г.

Однак належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що з позивача на користь відповідача на підставі спірного виконавчого напису в межах виконавчого провадження було стягнуто грошові кошти, розмір стягнутих коштів матеріали справи не містять, а тому вказані вимоги позивача задоволенню не підлягають

Також позивач просила стягнути з відповідача матеріальні витрати, понесені у зв`язку із сплатою судового збору, а також супутні витрати пов`язані з судовим процесом (листування, друкарські послуги, тощо).

Частина 2 ст. 141 ЦПК України визначає, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Статтею 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що матеріальні витрати, пов`язані з судовим процесом, такі як листування та друкарські послуги не відносяться до судових витрат, які підлягають стягненню стороні, на користь якої ухвалено рішення про задоволення позову. Доказів на підтвердження інших судових витрат, крім сплаченого судового збору, позивачем до позову не додано. Таким чином, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 39, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», п.п. 1, 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999, главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, ст.ст. 12, 76-83, 84, 133, 141 ч. 1, 2, 247 ч. 2, 259 ч. 1, 2, 6, 263-265, 268, 280-282, 289ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Епро Скул», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Виконавчий напис Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Григорян Діани Гагіківни вчинений 31.03.2021, зареєстрований в реєстрі за № 3192 визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Епро Скул» на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати у виді судового збору у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Епро Скул», місцезнаходження: вул. Волинська, 42 офіс 4, м. Київ, 03151, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 41901709.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Григорян Діана Гагіківна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору:приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович, місцезнаходження: вул. вул. Кирилівська, 172, офіс 65, м. Київ, 04073

Суддя: Т.Ю. Холодова

Повне судове рішення складено 13.09.2023.