Провадження № 2/344/288/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

позивача-відповідача ОСОБА_1 ,

представника позивача-відповідача адвоката Гусака М.М.,

відповідача-позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача позивача адвокатів Шургот О.В., Капітанова Д.Г.,

представника третьої особи -адвоката - Грици І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно, витребування його з чужого незаконного володіння та відшкодування спричинених збитків, -

ВСТАНОВИВ :

У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно, витребування його з чужого незаконного володіння та відшкодування спричинених збитків, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 .

12.09.2023 позивач за первісним позовом ОСОБА_1 у судовому засіданні заявила відвід головуючі судді Кіндратишин Л.Р. відповідно до п.3 та 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, так як у неї виникає сумнів у неупередженості та об`єктивності розгляді справи вказаним суддею. Зокрема зазначено про те, що що підготовче провадження у справі давно закрито, однак суд всупереч вищевказаній нормі ЦПК України клопотання ОСОБА_2 про приєднання доказів, яке подане 14.02.2023, незважаючи на обґрунтоване заперечення відносно такого, все ж таки повністю задоволив письмові докази до матеріалів справи долучив. Суддя Кіндратишин Л.Р. в її очах негативно налаштована проти неї.

Представник позивача відповідача адвокат Гусак М.М., представник третьої особи адвокат Грица М.М. заяву про відвід судді підтримали.

Відповідач позивач ОСОБА_2 та його представники відсносно задоволення заяви про відвід судді заперечили.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку :

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (ч.3 ст. 40 ЦПК України).

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до п.3 та п.5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, на яку вказує заявник, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відвід заявлено з підстав фактичної незгоди з процесуальним рішенням судді, як заявником зазначено - судом було прийнято рішення про долучення письмових доказів, що подані стороною відповідача-позивача 14.02.2023. При цьому, суд звертає увагу, що у судовому засіданні 12.09.2023, суд вирішив питання поновлення процесуального строку на подання письмових доказів.

Відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.12.2009 у справі № 4785/02 «Мироненко і Мартенко проти України», що набуло статусу остаточного 10.03.2010, згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Особиста безсторонність суду презюмується, доки не надано доказів протилежного. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву у його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (п.п.66-71).

Окрім того, висновки або позиції суддів, висловлені у судових рішеннях, не можуть бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому. Неможливість для учасника справи заявити відвід з підстав незгоди з рішенням або окремою думкою судді в інших справах чи висловленою публічно думкою судді щодо того чи іншого юридичного питання обґрунтовується необхідністю дотримання одного з найважливіших принципів судочинства nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких позивача не влаштовує (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 761/16124/15-ц).

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Разом з тим, жодних ознак, які б вказували на будь-який прояв заінтересованості, упередженості або необ`єктивності головуючої судді Кіндратишин Л.Р. у даній справі немає, а заявником відповідних доказів не надано.

Прийняті процесуальні рішення головуючою з якими не погоджується сторона позивача за первісним позовом, жодним чином не свідчать про те, що розгляд даної цивільної справи відбувається чи буде відбуватись упереджено, необ`єктивно, та не дає підстав сумніватися у безсторонності (неупередженості, об`єктивності) судді.

Відтак, заява є повністю безпідставною і такою, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви позивача ОСОБА_4 - про відвід головуючої судді - Кіндратишин Л.Р. у цивільній справі за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору : ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя та зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно, витребування його з чужого незаконного володіння та відшкодування спричинених збитків відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повна ухвала складена 13.09.2023.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.