Головуючий у І інстанції Хоменко В.С.
Провадження № 22-ц/824/8438/2023 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 вересня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Матвієнко Ю.О., суддів Мельника Я.С., Гуля В.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2022 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , які йому надає позивач.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем обов`язку по оплаті за надані йому послуги, у нього перед позивачем утворилася заборгованість по оплаті спожитих в період з 01 травня 2019 року по 30 вересня 2021 року послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 27 587,84 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за надані послуги у розмірі 27 587,84 грн., а також на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних у розмірі 860,34 грн. та інфляційні втрати у розмірі 2 331,65 грн., а також судові витрати по справі.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2019 року по 30 вересня 2021 року в розмірі 27 587,84 грн., 3% річних у розмірі 860,34 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 331,65 грн., судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. та витрати за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 33,00 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилався на те, що ухвалюючи заочне рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції взяв до уваги лише докази, надані позивачем у справі, оскільки у зв`язку із встановленням Кабінетом Міністрів України карантину, запровадженням протиепідемічних заходів, а також введенням на території України воєнного стану, він не мав змоги своєчасно звернутись за кваліфікованою допомогою щодо підготовки відзиву на позовну заяву разом з доказами, що підтверджують заперечення проти позову.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на невідповідність обсягу спожитої та відведеної гарячої та холодної води, який міститься в розрахунку заборгованості, фактичним обсягам, які зазначені в його лічильниках.

Зазначає, що 24 листопада 2020 року Голосіївським районним судом міста Києва було ухвалено заочне рішення по справі №752/12602/19 та стягнуто з нього на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з жовтня 2015 року по квітень 2019 року в розмірі 21 655,18 грн. При цьому, 21 липня 2021 року ним були замінені лічильники води в квартирі, що підтверджується відповідним актом. Відповідно до довідки ЖЕД №3 ТОВ «Новобудова» від 22 липня 2021 року №13 станом на 01 квітня 2015 року ОСОБА_1 сплачено за холодне водопостачання та водовідведення 370 м3, за гаряче водопостачання та водовідведення 391,5 м3. Таким чином, неоплаченими за період з квітня 2019 року по вересень 2021 року були спожиті 456,6 м3 холодної води та 539 м3 гарячої води, плата за які була стягнута заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року у справі №752/12602/19.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача, позивач ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» проти доводів апеляційної скарги заперечило, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність. Просило заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2022 року залишити без змін, так як вважає його законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову у даній справі (30 779 грн. 83 коп.) є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із приписами ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , які йому надає позивач.

26.04.2014 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 № 1198, яким внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин), який доповнено новими частинами.

Так, ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» доповнено п. 5, яким визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Частиною 7 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

05.08.2014 в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання публічним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал», що перейменоване на приватне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) (далі - Договір-1).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається таким, що ознайомлений, погоджується та приєднується до умов Договору.

Повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ «АК «Київводоканал» для оформлення припинення надання цих послуг.

Таким чином, відповідач отримував послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) на підставі Договору-1, оскільки після розміщення Повідомлення та Договору-1 у вищевказаній газеті, на адресу ПрАТ «АК «Київводоканал», жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг та Договору від Відповідача не надходило.

Відповідно до п. 1.1 Договору-1, ПрАТ «АК «Київводоканал» зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуги з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору-1, розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 користувався послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення, які надавалися ПрАТ «АК «Київводоканал» за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки, після розміщення повідомлення про публічний договір, відповідач не відмовився від отримання зазначених послуг та не повідомив позивача про цю відмову у письмовому вигляді, останній являвся споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за вищевказаною адресою.

Згідно наданого ПрАТ «АК «Київводоканал» розрахунку заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення, який містить повний і чіткий розмір нарахувань за кожен місяць по зазначеним видам послуг, у ОСОБА_1 наявна заборгованість за вищевказані послуги за період з 01.05.2019 по 30.09.2021 року у розмірі 30 779,83 грн.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Підпункти 1, 10 п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За приписами ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів № 630 від 21.07.2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

З огляду на те, що зобов`язання по оплаті вартості житлово-комунальних послуг покладається на споживача законом, відсутність оформленого між сторонами письмового договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати таких послуг (постанова Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13).

З матеріалів справи вбачається, що 05 серпня 2014 року в газеті «Хрещатик» № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал», як виконавцем житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення.

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважаються такими, що ознайомлені, погоджуються та приєднуються до умов договору.

Відмови від отримання послуг від відповідача позивачу не надходило. Докази в розрізі ст.ст. 76-81 ЦПК України з даного приводу в матеріалах справи відсутні.

31 травня 2021 року на офіційному веб-сайті опубліковано повідомлення про публічну пропозицію (оферту) ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» про укладення публічного індивідуального договору приєднання про надання послуг з централізованого водопостачання та/або централізованого водовідведення, у зв`язку з чим 01 липня 2021 року вказаний договір вважається укладеним.

Враховуючи викладене, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, який користувався послугами, наданими йому позивачем, приєднався до умов Договору та отримує послуги на його умовах.

Нормами конституційного законодавства, а саме ч. 3 ст. 13 Конституції України, закріплено, що власність зобов`язує, вказана норма знайшла своє втілення і у ч. 4 ст. 319 ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Відповідно до укладеного між сторонами договору-1 ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» зобов`язується своєчасно надавати відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору-1 розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ч. 1 ст. 68 ЖК Української PCP (що діяли на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до укладеного між сторонами договору-2 ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» зобов`язується своєчасно надавати споживачеві послуги з централізованого постачання та централізованого водовідведення, а споживач зобов`язується оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, що передбачені договором.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору-2, а також вимог, що передбачені наведеними вище нормативними актами, зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з 01 травня 2019 року по 30 вересня 2021 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконав належним чином, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 27 587,84 грн., яка обґрунтовано стягнута судом на користь позивача.

Правильним є і висновок суду в частині застосування до спірних правовідносин положень ст. 625 ЦК України, що, зокрема, вбачається з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до розрахунку позивача сума інфляційних втрат становить 2 331,65 грн., 3% річних - 860,34 грн. Дані суми обґрунтовано стягнуті судом з відповідача на користь позивача, зважаючи на існування між сторонами грошового зобов`язання, прострочення виконання якого допущено відповідачем.

Враховуючи викладене, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь ПрАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01 травня 2019 року по 30 вересня 2021 року в розмірі 27 587,84 грн., 3% річних у розмірі 860,34 грн., інфляційних втрат в розмірі 2 331,65 грн., судового збору у розмірі 2 270,00 грн. та витрат за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав у розмірі 33,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалюючи заочне рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції взяв до уваги лише докази, надані позивачем у справі, оскільки у зв`язку із встановленням Кабінетом Міністрів України карантину, запровадженням протиепідемічних заходів, а також введенням на території України воєнного стану відповідач був позбавлений можливості подати до суду відзив на позов та надати відповідні докази на заперечення позовних вимог є безпідставними, так як встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів не є тими перешкодами, які об`єктивно унеможливили подання відповідачем відзиву. Крім того, воєнний час станом на день отримання відповідачем ухвали про відкриття провадження, тобто станом на 03 грудня 2021 року, не був введений. Окрім цього, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач не був позбавлений можливості направити свої заперечення щодо позовних вимог за допомогою засобів електронного зв`язку.

Посилання апелянта на невідповідність обсягу спожитої та відведеної гарячої та холодної води, який міститься в розрахунку заборгованості, фактичним обсягам, які зазначені на його лічильниках, колегією суддів до уваги не приймаються, так як з матеріалів справи вбачається, що лічильники споживача ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , були прийняті на облік лише 21 липня 2021 року про що складено відповідний акт № 1153894 від 21 липня 2021 року (а.с.69). До прийняття лічильників на облік, об`єми нарахувань за водопостачання та водовідведення, а відповідно, розмір плати за комунальні послуги, розраховувався, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зводяться до його незгоди з висновками суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства, власного тлумачення характеру спірних правовідносин та переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з`ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 389 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 травня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: