Справа № 177/1649/23
У Х В А Л А

про забезпечення позову

11 вересня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ТОВ «Веллфін» та просить суд визнати виконавчий напис № 14271, вчинений 11 лютого 2022 року приватним нотаріусом Бригідою В.О. про стягнення з нього на користь відповідача заборгованості в сумі 14 344,40 грн. таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на відсутність правових підстав у нотаріуса на його вчинення.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення та зняття арештів з коштів боржника на підставі виконавчого документа, який ним оскаржується, посилаючись на відсутність безспірної заборгованості, а отже відсутність підстав для винесення оспорюваного виконавчого напису, а невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, за час слухання справи.

Відповідно до частини першої статті 153 ЦПК України, дана заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріли справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частини перша, друга статті 150 ЦПК України).

Пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується: зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Предметом позову є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію про те, що у випадку оскарження в судовому порядку виконавчого напису нотаріуса шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову (постанови від 25.02.2019 у справах № 924/789/18 і № 924/790/18, від 11.10.2019 у справах № 910/4762/19, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 17.09.2020 у справі № 910/72/20, від 30.09.2020 у справі № 910/19113/29, від 30.11.2020 у справі № 910/217/20).

З урахуванням предмету та підстав позову, для забезпечення захисту прав позивача, суд вважає за необхідне задовольнити заяву частково та забезпечити позов шляхом встановлення зупинення стягнення за спірним виконавчим написом, оскільки у разі, якщо до закінчення розгляду цієї справи державним (приватним) виконавцем буде примусово звернено стягнення на кошти та майно позивача у безспірному порядку, то він не зможе захистити або поновити свої права у межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача (постанова Верховного Суду від 17.12.2020 по справі № 910/11857/20).

Стосовно зняття арештв з коштів боржника, то підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені у частині четвертій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», у тому числі й у разі отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Указане не позбавляє можливості боржника звернутися до приватного виконавця з відповідними доказами.

Згідно частини першої статті 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 151 -153, 157 ЦПК України, суд

постановив:

задовольнити заяву ОСОБА_2 частково.

Забезпечити позов, шляхом зупинення примусового стягнення на підставі виконавчого напису № 14271 вчиненого 11 лютого 2022 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, буд. 48), заборгованості у сумі 14 344,40 грн., у виконавчому провадженні № 69608341, відкритому Приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченком А.С.

Копію ухвали невідкладно направити сторонам до відома, приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Куземченку А.С. для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення судового рішення до виконання три роки з наступного дня після його прийняття.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено 11 вересня 2023 року.

Суддя С.І. Сіденко