Справа № 199/7054/23
РІШЕННЯ

Іменем України

08.09.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , де заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

У поданій в порядку окремого провадження заяві ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заявили вимогу встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України у м. Севастополі їх доньки ОСОБА_3 , батьками якої вони, як подружжя, є. Відповідно до згаданої заяви отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки місце народження дитини є тимчасово окупованою територією України, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Представник заявників просив суд про розгляд справи у його відсутності.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянами України, що підтверджується паспортами громадян України, як мешкають на окупованій території Автономної Республіки Крим, що підтверджується відомостями про зареєстроване місце проживання.

Заявники є подружжям, шлюб укладений 14.03.2014 р., що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, яке видано 14.03.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклівського районного управління юстиції у м. Севастополі (актовий запис №91).

Як встановлено судом на підставі медичного свідоцтва про народження від 20.07.2014 р., ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 об 11.30 год. народила дитину, дівчинку.

19.08.2014 р. відділом ЗАГС Ленінського району м. Севастополя Управління ЗАГС Уряду Севастополя проведена реєстрація народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідно до згаданого свідоцтва батьками дитини є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до згаданого свідоцтва про народження, дитина народилася у м. Севастополь.

Встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України необхідно заявникам для реєстрації народження дитини.

Дослідив докази в межах заявлених суду вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а Конвенцією про права дитини встановлено, що дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування.

За ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Як встановлено судом, встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявникам для державної реєстрації народження дитини.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 3 ст. 264 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 23.11.2022 р. (справа №759/7001/22, провадження №61-9254св22) Верховний Суд зазначив наступне. У частині другій статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно з частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Частинами третьою-четвертою статті 49 Цивільного кодексу України передбачено, що державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, другої статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі.

Підставою для здійснення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Медична консультаційна комісія видає документ про народження у разі встановлення факту народження жінкою дитини. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (стаття 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»).

У абзаці сто двадцять шостому пункту 8 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940 (далі - Правила №52/5), зазначено, що державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил.

Згідно з підпунктом «в» пункту 12 глави 1 розділу III Правил №52/5 у разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батька дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані.

У разі встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України підставою для внесення відомостей про батька дитини є відповідне рішення суду, яким встановлені такі дані.

У разі відсутності в рішенні суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України даних про підстави запису відомостей про батька або в такому рішенні суду зазначено, що шлюб зареєстровано на тимчасово окупованій території України, відповідна графа актового запису не заповнюється. У графі «Для відміток» зазначаються, що відомості про батька внесені згідно з рішенням суду, дата та номер рішення.

Наведені положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» доводять, що документи, видані на тимчасово окупованій території України незаконними органами та їх посадовими чи службовими особами, є недійсними і не створюють правових наслідків, за винятком документів, що підтверджують, зокрема факт народження.

Водночас Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правила №52/5 не містять спеціальної норми права щодо порядку державної реєстрації народження на тимчасово окупованій території України відповідними органами державної реєстрації актів цивільного стану без рішення суду про встановлення такого факту, що унеможливлює встановлення факту народження та здійснення державної реєстрації народження в позасудовому порядку.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави-члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Зазначений висновок враховував також ЄСПЛ у справах «Лоізіду проти Туречини» (Loizidou v. Turkey, рішення від 18 грудня 1996 року), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, рішення від 10 травня 2001 року), «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, рішення від 23 лютого 2016 року).

Визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті, зокрема щодо народження дитини, з метою захисту прав громадян України, не легітимізує таку владу та не надає автоматичної дійсності таким актам. Такі дії зумовлені тим, що держава має вживати заходів щодо ефективного захисту прав громадян на своїй території, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої держави.

При наданні оцінки, зокрема, свідоцтву про народження дитини, довідці медичного характеру (медичному свідоцтву про народження №421), як доказам, потрібно враховувати, що хоча деки з таких документів не є юридично дійсними (в даному випадку свідоцтво про народження дитини, виписний епікриз), але вони можуть підтверджувати, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території, зафіксувала факт народження дитини.

Правова оцінка документам, поданим заявниками на підтвердження факту народження на тимчасово окупованій території України, зокрема документам, виданим органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України, надається судом цивільної юрисдикції в сукупності з іншими доказами під час розгляду заяви про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України в порядку статті 317 ЦПК України, а не органами державної реєстрації актів цивільного стану. Саме рішення суду про встановлення такого факту є підставою для державної реєстрації народження та для внесення відомостей про батьків дитини відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду.

Зазначене узгоджується зі змістом частини другої статті 319 ЦПК України, відповідно до якої рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Як встановлено судом, заявники на підтвердження факту народження дитини надали копії паспортів (громадян України), копію свідоцтва про шлюб, а також документи, які видані так званими органами та установами самопроголошених утворень, розташованими на окупованій території України:

- копію медичного свідоцтва про нарощення №421 від 20.07.2014 р., відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_1 об 11.30 год. ОСОБА_2 народила дитину, дівчинку;

- копію свідоцтва про народження, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_5 проведена реєстрація народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку вказаним доказам, суд виходить з того, що заявники перебувають у шлюбі, зареєстрованому відповідно до норм чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

За ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини.

Стосовно наданого заявниками виписного епікризу, відповідно до якого дитина народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та свідоцтву про народження, виданого 19.08.2014 р., які видані на окупованій території України, то такі документи не є юридично дійсним, але вони підтверджує, що певна установа, яка не діє відповідно до українського законодавства, але de facto існує на тимчасово окупованій території зафіксувала факт народження дитини.

Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо у зв`язку з тимчасовою окупацією місця народження дитини (ч. 3 ст. 82 ЦПК України).

За ст. 315 (п. 7 ч. 1) ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Таким чином, оскільки реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану у випадку народження дитини на тимчасово окупованій території України може бути проведена органом реєстрації актів цивільного стану лише на підставі судового рішення, враховуючи встановлені судом факти, наявні підстави для встановлення судом факту, що має юридичне значення: встановлення факту народження ІНФОРМАЦІЯ_6 на тимчасово окупованій території України дитини жіночої статі, матір`ю якої є громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини є громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відомості про батька з підстав, зазначених в даному судовому рішенні, підлягають внесенню на підставі ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 133 СК України.

Керуючись ст. 10, ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 19, ст. 23, ч. 1 ст. 34, ст. 89, п. 2 ч. 2 ст. 258, ст.ст. 259, 264, 265, 267, п. 7 ч. 1 ст. 315, абз. 1 ч. 1, ч. 2 та ч. 3 ст. 317, ст. 319, п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , де заінтересована особа Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України, задовольнити повністю.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини жіночої статі, яка народилася на окупованій території України у м. Севастополь, матір`ю якої є громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком дитини є громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Дата складення повного судового рішення 08.09.2023 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї