Справа № 691/318/23
Провадження № 2/691/210/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року Городищенський районний суд Черкаської області

в складі :

судді Черненка В.О.

за участю секретаря судового засідання Шаповал Т.С.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Городище цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, процентів від суми позики та відшкодування інфляції,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, процентів від суми позики та відшкодування інфляції.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що 02.02.2022 року між нею ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики у вигляді розписки, за яким відповідач отримав від неї грошову суму у розмірі 41 000,00 грн. та зобов`язався повернути вказану суму у стовідсотковому об`ємі до 05.01.2023 року.

22.02.2022 року між нею, ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 було укладено ще один договір позики у вигляді розписки, за яким відповідач отримав від неї грошову суму у розмірі 120 000,00 грн. та зобов`язався повернути вказану суму у стовідсотковому об`ємі до 31.12.2022 року.

В порядку ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення даного договору позики та його умов, додаються розписки позичальника, які посвідчують передання позивачем відповідачу вказаної суми.

Станом на дату звернення з позовом до суду відповідач отримані кошти не повернув та не сплатив жодної копійки за договором позики, хоча за умовами договору повинен вже був би повернути всю суму.

Враховуючи той факт, що позичальник не виконує умови договору та жодного разу не сплатив обумовленої частини позики у визначений строк, то відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України у неї з`явилось право вимагати повернення позики та сплати процентів, належних її відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В досудовому порядку вона намагалася врегулювати спір шляхом усних переговорів, але такі дії результату не дали, тож єдина можливість повернути свої гроші залишається за судовим провадженням.

Видані відповідачем розписки підтверджують укладення між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору позики, за яким останнім отримано грошові кошти у сумі 161 000,00 грн.

Тобто, письмова форма договору позики, внаслідок його реального характеру є доказом не лише укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику ( ОСОБА_2 ).

З огляду на умови договору позики, щодо встановленого обов`язку позичальника повернути позику до 31.12.2022 року та 05.01.2023 року відповідно, відповідач по закінченню умов договору позики не повернув жодної частини, у неї відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України з`явилось право вимагати повернення позики, яка залишилась несплаченою у повній сумі.

Тобто, порушенням договірних відносин, відповідач фактично позбавив її майна та порушив право на власність, що є недопустимим у демократичному суспільстві, так як і в національному і в міжнародному законодавстві встановлено, що право власності є непорушним.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики, того факту, що відповідач свідомо ухиляється від його виконання, порушує цим вищезазначені приписи законодавства, єдиний можливий варіант захисту її прав є звернення до суду шляхом стягнення відповідних сум заборгованості.

Так як відповідач не здійснював жодних виплат за вказаним договором позики, то відповідно повинен повернути всі позичені нею кошти.

Основна сума заборгованості за договором з 22.02.2022 року до 22.02.2023 року становить 120 000,00 грн. Інфляційні витрати за останній період з 22.02.2022 року до 22.02.2023 року індекс інфляції становив: березень 2022 року 104,50 грн., квітень 2022 року 103,10 грн., травень 2022 року 102,70 грн., червень 2022 року 103,10 грн., липень 2022 року 100,70 грн., серпень 2022 року101,10 грн., вересень 2022 року -101,90 грн., жовтень 2022 року 102,50 грн.,листопад 2022 року 100,70 грн., грудень 2022 року 100,70 грн., січень 2023 року 100,80 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = (П1 : 100)х(112 : 100)х(ІІЗ : 100)х. (IIZ : 100) III - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІК - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період ІІс (104,50 : 100) х (103,10 : 100) х (102,70 : 100) х (103,10 : 100) х (100,70 :

100) х (101,10 : 100) х (101,90 : 100) х (102,50 :100) х (100,70 : 100) х (100,70 :100) х (100,80 : 100) = 1,23994441

Інфляційне збільшення:120 000,00 х 1,23994441 - 120 000,00 = 28 793,33 грн.

Облікова ставка: Період заборгованості з 22.02.2022 року - 02.06.2022 року, за 101 день прострочки, при розмірі облікової ставки НБУ 10, розмірі подвійної облікової ставки 0,055 сума пені за весь період прострочення становить 6 641,10 грн., а за період з 03.06.2022 року по 22.02.2023 року за 265 день прострочки, при розмірі облікової ставки НБУ 25, розмірі подвійної облікової ставки 0,137 сума пені за весь період прострочення становить 43 561,64 грн.

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С х 2УСД х Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

22.02.2022 - 02.06.2022 :10,00 (облікова ставка НБУ) 120 000,00 (Сума боргу) х (2 х 10,00 :365) х 101 днів (прострочення): 100 = 6 641,10 грн.

03.06.2022 - 22.02.2023 : 25,00 (облікова ставка НБУ) 120 000,00 (Сума боргу) х (2 х 25,00 :365) х 265 днів (прострочення): 100 = 43 561,64 грн.

Всього штрафних санкцій: = 50 202,74 грн.

Загальна заборгованість:120 000,00 (сума боргу) + 28 793,33 (інфляційне збільшення) + 50 202,74 (штрафні санкції) = 198 996,07 грн.

Сума боргу з 02.02.2022 року до 05.01.2023 року 41 000,00 грн.

Інфляційні витрати за останній період з 22.02.2022 року до 22.02.2023 року індекс інфляції становив: березень 2022 року 104,50 грн., квітень 2022 року 103,10 грн., травень 2022 року 102,70 грн., червень 2022 року 103,10 грн., липень 2022 року 100,70 грн., серпень 2022 року101,10 грн., вересень 2022 року -101,90 грн., жовтень 2022 року 102,50 грн.,листопад 2022 року 100,70 грн., грудень 2022 року 100,70 грн., січень 2023 року 100,80 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = (III : 100) х (112 : 100) х (ІІЗ : 100) х ... (IIZ : 100) III - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІК - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період (101,60 : 100) X (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 :100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) = 1.24978523

Інфляційне збільшення:41 000,00 x 1.24978523 - 41 000,00 = 10 241,19 грн.

Облікова ставка: Період 1 (02.02.2022 року 05.01.2023 року) Сума боргу 41000,00 грн. за період заборгованості з 02.02.2022 - 02.06.2022 року за 121 день прострочки при розмірі облікової ставки НБУ 10, розмірі подвійної облікової ставки 0,055 сума пені за весь період прострочення становить 2 718,36 грн., а за період з 03.06.2022 року по 05.01.2023 року за 217 день прострочки, при розмірі облікової ставки НБУ 25, розмірі подвійної облікової ставки 0,137 сума пені за весь період прострочення становить 12 187,67 грн.

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С х 2УСД х Д : 100, де С - сума заборгованості за період,

2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Період 1(02.02.2022 05.01.2023) 02.02.2022 - 02.06.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 41 000,00 (Сума боргу) х (2 х 10,00 : 365) х 121 днів (прострочення): 100 - 2 718,36 грн. 03.06.2022 - 05.01.2023: 25,00 (облікова ставка НБУ) 41 000,00 (Сума боргу) х (2 х 25,00 : 365) х 217 днів (прострочення): 100 - 12 187,67 грн.

Всього штрафних санкцій: = 14 906,03 грн.

Загальна заборгованість:41 000,00 (сума боргу) + 10 241,19 (інфляційне збільшення) + 14 906,03 (штрафні санкції) = 66 147,22 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 81,141,174-177 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 536, 610, 611, 1048, 1049, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод та протоколу 1 до неї, Практикою Європейського суду з прав людини, просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 02.02.2022 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на суму 41 000,00 грн., в розмірі - 66 147,22 грн., яка складається із: основного боргу - 41 000,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 14 906,03 грн., відшкодування інфляції - 10 241,19 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 22.02.2022 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на суму 120 000,00 грн., в розмірі - 198 996,07 грн., яка складається із: основного боргу - 120 000,00 грн.; заборгованість по відсоткам - 50 202,74 грн. відшкодування інфляції - 28 793,33 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2651,43 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач визнав позовні вимоги.

Згідно з положеннями ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, суд, у відповідності зі ст. 206 ЦПК України, та за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши позивача та відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які надані стороною та були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Як встановлено в судовому засіданні, 02.02.2022 року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики у вигляді розписки, за яким відповідач отримав від позивача грошову суму у розмірі 41 000,00 грн. та зобов`язався повернути вказану суму у стовідсотковому об`ємі до 05.01.2023 року.

22.02.2022 року між ОСОБА_1 та відповідачем, ОСОБА_2 було укладено ще один договір позики у вигляді розписки, за яким відповідач отримав від позивача грошову суму у розмірі 120 000,00 грн. та зобов`язався повернути вказану суму у стовідсотковому об`ємі до 31.12.2022 року.

Видані відповідачем розписки підтверджують укладення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору позики, за яким останнім отримано грошові кошти у сумі 161 000,00 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно правової позиції ВСУ, викладеної у постанові від 18.09.2013 року, в справі № 6-63цс13, договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

За своїми правовими характеристиками договір позики є реальною, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. У разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання боргового зобов`язання. З метою забезпечення правильного застосування статей 1046, 1047 ЦК України, суд повинен встановити наявність між позивачем і відповідачем правовідносин за договором позики виходячи з дійсного змісту та достовірності документа, на підставі якого доказується факт укладення договору позики і його умов.

Так, судом встановлено, що 02.02.2022 року ОСОБА_2 було укладено договір позики у вигляді розписки, за яким він отримав від позивача грошову суму у розмірі 41 000,00 грн. та зобов`язався повернути вказану суму у стовідсотковому об`ємі до 05.01.2023 року та 22.02.2022 року ОСОБА_2 було укладено ще один договір позики у вигляді розписки, за яким він отримав від позивача грошову суму у розмірі 120 000,00 грн. та зобов`язався повернути вказану суму у стовідсотковому об`ємі до 31.12.2022 року.

Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Виходячи з міжнародно-правових зобов`язань держави, положень ст. 8 Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Статтею 1 протоколу № 1 Конвенції передбачено, що: «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 06.12.2007 року по справі «Воловік проти України» (п. 67) зазначив, що поняття «власність», яке передбачене першою частиною статті 1 Першого протоколу до Конвенції, має автономне значення, яке не обмежується правом власності на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у національному законодавстві, певні інші права та інтереси, які становлять майно (наприклад заборгованість), можуть також розглядатись як «право на власність» та відповідно як «власність» для цілей цієї статті (див. рішення у справі "Копецький проти Словаччини" (Kopecky v. Slovakia ), [GC], № 44912/98, п. 52, ECHR 2004-ІХ, та рішення "Грецькі нафтопереробні заводи "Стрен" і Стратіс Андреадіс проти Греції" (Stran Greek Refineries and Stratis Anreadis v. Greece), від 9 грудня 1994 року, Серія А, № 301-В, ст. 84, п. 59).

Тобто, порушенням договірних відносин, відповідач фактично позбавив позивача майна та порушив її право на власність, що є недопустимим у демократичному суспільстві, так як і в національному і в міжнародному законодавстві встановлено, що право власності є непорушним.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості за договором позики від 02.02.2022 року та від 05.01.2023 року, укладеного між сторонами. Після укладення цих договорів позивач всі обов`язки по них виконала, а відповідач взагалі не виконав свої зобов`язання. В результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 120 000 гривень та 41 000 гривень відповідно.

Оскільки відповідач відмовляється виконувати взяті на себе зобов`язання, сума позики ним досі не повернута, суд вважає, що права позивача порушені і підлягають судовому захисту.

Згідно із статтею 536 ІІК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Отже, ст. 536 ПК України сама по собі не встановлює розміру процентів за користування грошовими коштами, віддаючи це на вирішення на рівні договору або закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Аналогічна правова позиція викладена і у Постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02.07.2014 по справі № 6-36цс14, у якій зазначено, що у ч. 1 ст. 1048 ПК України установлена презумпція оплатності позики, яка діє за умов, якщо безоплатний характер відносин позики прямо не передбачений ЦК України, іншими законодавчими актами або конкретним договором.

Враховуючи той факт, що ч. 2 ст. 1048 ЦК України не підпадає під предмет даного спору, а договором позики не встановлений розмір процентів, то приймаючи до уваги презумпцію оплатності позики, розмір процентів від 161 000,00 грн. повинен встановлюватися на рівні облікової ставки Національного банку України.

Основна сума заборгованості за договором з 22.02.2022 року до 22.02.2023 року становить 120 000,00 грн. Інфляційні витрати за останній період з 22.02.2022 року до 22.02.2023 року індекс інфляції становив: березень 2022 року 104,50 грн., квітень 2022 року 103,10 грн., травень 2022 року 102,70 грн., червень 2022 року 103,10 грн., липень 2022 року 100,70 грн., серпень 2022 року101,10 грн., вересень 2022 року -101,90 грн., жовтень 2022 року 102,50 грн.,листопад 2022 року 100,70 грн., грудень 2022 року 100,70 грн., січень 2023 року 100,80 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою ІІС = (П1 : 100)х(112 : 100)х(ІІЗ : 100)х. (IIZ : 100) III - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІК - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період ІІс (104,50 : 100) х (103,10 : 100) х (102,70 : 100) х (103,10 : 100) х (100,70)

100) х (101,10 : 100) х (101,90 : 100) х (102,50 :100) х (100,70 : 100) х (100,70 :100) х (100,80 : 100) = 1,23994441

Інфляційне збільшення:120 000,00 х 1,23994441 - 120 000,00 = 28 793,33 грн.

Облікова ставка: Період заборгованості з 22.02.2022 року - 02.06.2022 року, за 101 день прострочки, при розмірі облікової ставки НБУ 10, розмірі подвійної облікової ставки 0,055 сума пені за весь період прострочення становить 6 641,10 грн., а за період з 03.06.2022 року по 22.02.2023 року за 265 день прострочки, при розмірі облікової ставки НБУ 25, розмірі подвійної облікової ставки 0,137 сума пені за весь період прострочення становить 43 561,64 грн.

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С х 2УСД х Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

22.02.2022 - 02.06.2022 :10,00 (облікова ставка НБУ) 120 000,00 (Сума боргу) х (2 х 10,00 :365) х 101 днів (прострочення): 100 = 6 641,10 грн.

03.06.2022 - 22.02.2023 : 25,00 (облікова ставка НБУ) 120 000,00 (Сума боргу) х (2 х 25,00 :365) х 265 днів (прострочення): 100 = 43 561,64 грн.

Всього штрафних санкцій: = 50 202,74 грн.

Загальна заборгованість:120 000,00 (сума боргу) + 28 793,33 (інфляційне збільшення) + 50 202,74 (штрафні санкції) = 198 996,07 грн.

Сума боргу з 02.02.2022 року до 05.01.2023 року 41 000,00 грн.

Інфляційні витрати за останній період з 22.02.2022 року до 22.02.2023 року індекс інфляції становив: березень 2022 року 104,50 грн., квітень 2022 року 103,10 грн., травень 2022 року 102,70 грн., червень 2022 року 103,10 грн., липень 2022 року 100,70 грн., серпень 2022 року101,10 грн., вересень 2022 року -101,90 грн., жовтень 2022 року 102,50 грн.,листопад 2022 року 100,70 грн., грудень 2022 року 100,70 грн., січень 2023 року 100,80 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою

ІІС = (III : 100) х (112 : 100) х (ІІЗ : 100) х ... (IIZ : 100) III - індекс інфляції за перший місяць прострочення,

ІК - індекс інфляції за останній місяць прострочення.

Останній період с (101,60 : 100) X (104,50 : 100) x (103,10 : 100) x (102,70 : 100) x (103,10 : 100) x (100,70 : 100) x (101,10 : 100) x (101,90 : 100) x (102,50 :100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) = 1.24978523

Інфляційне збільшення:41 000,00 x 1.24978523 - 41 000,00 = 10 241,19 грн.

Облікова ставка: Період 1 (02.02.2022 року 05.01.2023 року) Сума боргу 41000,00 грн. за період заборгованості з 02.02.2022 - 02.06.2022 року за 121 день прострочки при розмірі облікової ставки НБУ 10, розмірі подвійної облікової ставки 0,055 сума пені за весь період прострочення становить 2 718,36 грн., а за період з 03.06.2022 року по 05.01.2023 року за 217 день прострочки, при розмірі облікової ставки НБУ 25, розмірі подвійної облікової ставки 0,137 сума пені за весь період прострочення становить 12 187,67 грн.

Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С х 2УСД х Д : 100, де С - сума заборгованості за період,

2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Період 1(02.02.2022 05.01.2023) 02.02.2022 - 02.06.2022 : 10,00 (облікова ставка НБУ) 41 000,00 (Сума боргу) х (2 х 10,00 : 365) х 121 днів (прострочення): 100 - 2 718,36 грн. 03.06.2022 - 05.01.2023: 25,00 (облікова ставка НБУ) 41 000,00 (Сума боргу) х (2 х 25,00 : 365) х 217 днів (прострочення): 100 - 12 187,67 грн.

Всього штрафних санкцій: = 14 906,03 грн.

Загальна заборгованість:41 000,00 (сума боргу) + 10 241,19 (інфляційне збільшення) + 14 906,03 (штрафні санкції) = 66 147,22 грн.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги те, що судом достовірно встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за договорами позики у вигляді розписок, що свідчить про неналежне виконання, останнім, умов укладених договорів, а також позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, суд приймає до уваги факт визнання відповідачем позовних вимог, тому вважає, що позов є обґрунтований та підтверджений належними доказами в зв`язку з чим, підлягає до задоволення в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат, суд вважає наступне.

Позивач просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у сумі 52651 грн. 43 грн. з яких: 2651 гривня 43 копійки - сплачений судовий збір (квитанція 0.0..1 від 28.02.2022 року); 50000 гривень 00 копійок витрати на правову допомогу (договір про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н від 22.02.2023 року), додаток № 1 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н від 22.02.2023 року, додаток № 2 до договору про надання професійної правничої (правової) допомоги б/н від 22.02.2023 року, акт про надання професійної правничої допомоги від 31.08.2023 року, розрахункова квитанція Серії ААВ № 0059 від 23.03.2023 року).

Згідно зі ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову, - на відповідача.

Оскільки, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, інші витрати пов`язані з розглядом справи документально підтверджені, та й відповідач не заперечував щодо стягнення з нього понесених позивачем судових витрат, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2651 грн. 43 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 50 000,00 грн.

На підставі наведеного та керуючись: ст. 202, ч. 1, 2 ст. 207, 257, ч. 1 ст. 510, ст.ст. 526, 527, 534, 545, ч. 2 ст. 625, ст. ст. 1046, 1047, 1048, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, Постановою ВСУ від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13, Постановою Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст. ст. 10, 11,12,13, 14, 81,89,141, 209, 212, 214, 215, 258, 259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , фактично проживаючої АДРЕСА_3 суму боргу за договором позики від 02.02.2022 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на суму 41 000,00 грн., в розмірі 66 147 (шістдесят шість тисяч сто сорок сім) грн. 22 коп., яка складається із:

-основного боргу - 41 000,00 грн.;

-заборгованість по відсоткам - 14 906,03 грн.

-відшкодування інфляції - 10 241,19 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , фактично проживаючої АДРЕСА_3 суму боргу за договором позики від 22.02.2022 року укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на суму 120 000,00 грн., в розмірі - 198 996 (сто дев`яносто вісім тисяч дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 07 коп., яка складається із:

-основного боргу - 120 000,00 грн.;

-заборгованість по відсоткам - 50 202,74 грн.

-відшкодування інфляції - 28 793,33 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , фактично проживаючої АДРЕСА_3 судові витрати за сплату судового збору у розмірі 2651 (дві тисячі шістсот п`ятсот одна) грн. 43 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , фактично проживаючої АДРЕСА_3 витрати на правову допомогу у розмірі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) грн.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк, з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлений 07.09.2023 року.

Суддя В. О. Черненко