Справа № 738/1068/23
№ провадження 2/738/225/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

за участю

секретаря: Лях Н.М.

представника позивача: Корнієнко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А H О В И В:

У липні 2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно. Позов мотивував наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . Після їх смерті відкрилась спадщина, спадкоємцем якої першої черги за законом є позивач син ОСОБА_1 , який фактично прийняв спадщину, звернувшись в установлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно та було рекомендовано звернутися до суду.

Представник позивача адвокат Корнієнко Т.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, просила їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, доручив свої інтереси в судовому засіданні представляти адвокату Корнієнко Т.М.

Представник відповідача Менської міської ради Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, будь яких заперечень проти позову не надали.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З Витягу з погосподарської книги № 18-15/204/01, виданої старостою Бірківського старостинського округу слідує, що станом на 15 квітня 1991 року домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2 , членом колгоспного двору була: дружина ОСОБА_3 (а.с.45-47).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, визначено щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються положення цього Кодексу до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. 120 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року власність колгоспного двору належить всім членам без визначення долі кожного з них.

Згідно ст. 123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток всіх членів двору.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.6 постанови від 22.05.1995 року № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), до правовідносин, що виникли до 15.04.1991 року, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, що було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, які регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Таким чином, житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року належав на праві власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в рівних частках по 1/2 кожному.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Бірківка Менського району Чернігівської області помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерті серії НОМЕР_1 , копія якого додана до матеріалів справи (а.с.53).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, в тому числі на належну йому частину житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно довідки № 18-15/174/01, виданої 14.06.2023 старостою Бірківського старостинського округу, на день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований і проживав по АДРЕСА_1 , разом з ним була зареєстрована дружина ОСОБА_3 (а.с.6).

Таким чином, ОСОБА_3 прийняла спадщину після свого померлого чоловіка ОСОБА_2 , проте юридично не оформила права власності на спадкове майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Бірківка Корюківського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , копія якого додана до матеріалів справи (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , частину якого ОСОБА_3 успадкувала після смерті чоловіка, а - належна їй, як члену колгоспного двору.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, в якому на випадок смерті зробила розпорядження про те, що все своє майно, з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла своєму внуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.35).

Разом з тим, судом встановлено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_4 в установленому законом порядку відмовився від прийняття спадщини за заповітом, подавши в установлений законом строк заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини (а.с.39).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, з наявних в матеріалах справи доказів, а саме рішення Менського районного суду Чернігівської області від 01 серпня 2023 року (справа № 738/1069/23), яке набрало законної сили 01 вересня 2023 року, і яким підтверджено факт того, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 була матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , слідує, що позивач, як син померлої ОСОБА_3 , являється спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно після смерті матері (а.с.54-55).

У ст. 1297 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З копії спадкової справи № 179/2022, заведеної державним нотаріусом Менської державної нотаріальної контори до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 слідує, що позивач ОСОБА_1 в установлений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері та отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки (а.с.28-41).

З постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 452/02-31 від 01.06.2023 слідує, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно (а.с.9).

Згідно довідки № 6 від 26.02.2013, виданої Чернігівським міжміським бюро технічної інвентаризації слідує, що готовність житлового будинку АДРЕСА_1 становить 100% (а.с.15).

Враховуючи, що спадкодавець ОСОБА_3 за життя правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями не оформила, позивач позбавлений можливості в нотаріальній конторі оформити спадщину на своє ім`я.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Стаття 2 ЦПК України передбачає, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За таких обставин, суд вважає за можливе позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 120-123 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, ст.ст. 16, 328, 1218, 1233-1235, 1268, 1296, 1297 ЦК України 2003 року, ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України (у редакції Закону № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року), суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Менської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт НОМЕР_4 , проживаючого по АДРЕСА_2 ), право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Бірківка Корюківського району Чернігівської області) на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий О.А. Савченко