"08" вересня 2023 р. Справа № 363/4861/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 вересня 2023 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом

Мироненком О.О., про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

6 вересня 2023 року до Вишгородського районного суду Київської області, через систему «Електронний суд» та за підписом представника, надійшла зава ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, у якій просить, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову до його подання зазначено, що

ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором на загальну суму 1755292, 80 грн. 21 жовтня

2021 року між ОСОБА_2 та позивачем був укладений Договір будівництва житлового будинку № 7137, за яким відповідач зобов`язався побудувати житловий будинок, загальною площею орієнтовно 74 кв.м., на земельній ділянці площею 0,0112 га, кадастровий номер :03:165:7137, що розташована за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, та ввести будинок в експлуатацію у строк до 30.04.2022. Договірна ціна, тобто вартість робіт (тобто компенсація всіх можливих витрат Виконавця та плата за виконану ним роботу) за цим Договором становить суму в розмірі 1 263 840 (один мільйон двісті шістдесят три тисячі вісімсот сорок) гривень 00 копійок, що є еквівалентом 48000 (сорок вісім тисяч) доларів 00 центів США за курсом, встановленим НБУ на дату оплати. Ще до укладення зазначеного Договору, позивач передав відповідачу суму 1263840 гривень

00 копійок, що є еквівалентом 48 000 доларів США в якості забезпечувального платежу за будівництво будинку, про що сторони підписали Акт прийому-передачі грошових коштів від 08.09.2021. Відповідач, всупереч Договору в строк до 30 квітня 2022 року не побудував будинок та не ввів його в експлуатацію. У зв`язку із невиконанням відповідачем умов Договору та простроченням будівництва житлового будинку на строк більше року, Позивач має право вимагати повернення сплаченої за договором суми коштів в гривнях, що еквівалентно 48000,00 доларів США та на день подання даної заяви становить

1755292,80 гривень.

Із Інформаційної довідки № 343121002 від 16.08.2023 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів, відповідач ОСОБА_2 є власником нерухомого майна, частина якого знаходиться на окупованих на даний час територіях, інша частина передана в іпотеку фізичній особі.

Заявник, проаналізувавши інформацію з Державних реєстрів речових прав на нерухоме майно та Автоматизованої системи виконавчого провадження, вважає, що існує вірогідність відчуження нерухомого майна відповідачем та існує ймовірність невиконання ним законного та обґрунтованого рішення суду за позовом позивача.

Заявник просить суд накласти арешт як забезпечення в майбутньому виконання рішення суду щодо стягнення із відповідача суми боргу в розмірі 48000,00 доларів США на квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно із частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову до його подання, з таких підстав.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

До заяви про забезпечення позову до його подання, додано лише докази на підтвердження наявності між сторонами договірних правовідносин, проте будь-яких доказів на підтвердження порушення відповідачем прав позивача, не надано.

Заявником не надано суду жодного доказу на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, у цій справі, що існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду, а наведений заявником власний аналіз виконавчих проваджень є лише його припущенням щодо можливості вчинення відповідачем дій.

Як убачається із долученої до заяви про забезпечення позову Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів, а саме щодо квартири АДРЕСА_1 , її власником є інша особа

ОСОБА_3 , на підставі Договору купівлі-продажу від 4 березня 2013 року, а не

відповідач ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має враховувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Враховуючи мету застосування заходів забезпечення позову, беручи до уваги обов`язок суду враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів,суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, оскільки квартира квартири АДРЕСА_1 , належать іншій особі, а не відповідачу у справі.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи викладені обставини, приймаючи до уваги норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки доводів наданих заявником щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог у майбутньому, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову до його подання задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами статтями 149154, 157, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , подану в його інтересах адвокатом Мироненком О.О., про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач