Справа № 211/4065/23
Провадження № 2/211/1994/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Сарат Н.О.,

при секретарі Зоріній С.М.,

за відсутності: сторін у справі,

розглянувши в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса про зняття арешту з майна, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом про зняття арешту з майна. В обґрунтування позову пояснили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 та колишня дружина ОСОБА_2 ОСОБА_5 . Після її смерті залишилась частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , який діє в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є співвласниками всього спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 .

В травні 2022 року, вони маючи намір оформити спадщину, звернулись до приватного нотаріуса Черник О.П. за консультацією, але при перевірці в реєстрі обтяжень з`ясувалась, що на все майно, яке належало покійній ОСОБА_5 накладено арешт, як на майно боржника, та оголошено заборону на його відчуження .

В березні 2023 року звернувшись до відповідача Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса), вони отримали відповідь, що на виконанні у державного виконавця Стицькової О.С. перебувало виконавче провадження № 599959203 з примусового виконання виконавчого листа № 211/1553/19 від 22.07.2019 року, виданого Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_5 аліментів у розмірі частини на користь ОСОБА_2 . Виконавче провадження було закінчено 24.04.2023 року відповідно до ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

На час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту ( обтяжень) накладених на спадкове майно, порушується їхнє право власності, внаслідок чого вони позбавлені в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно померлої не має, у зв`язку з чим просили позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.07.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають.

Представник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса) до суду не з`явилась до суду надали відзив на позовну заяву. Проти позовних вимог заперечують в повному обсязі, вказавши, що крім нестягнутих аліментів, ще існує борг зі сплати виконавчого збору. На момент завершення виконавчого провадження у державного виконавця були відсутні правові підстави для звільнення майна боржника з-під арешту, оскільки ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено скасування заходів примусового виконання, у разі повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі вимог ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Тобто, державному виконавцю не надано право на зняття арешту з майна боржника, у разі повернення виконавчого документу стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 ( а.с. 19).

Спадкоємцями після її смерті є її діти: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Законним представником неповнолітніх дітей, після смерті матері, є їх батько ОСОБА_2 ( а.с. 11, 15,16 копії свідоцтв про народження).

На виконанні у державного виконавця Стицькової О.С. перебувало виконавче провадження № 59959203 з примусового виконання виконавчого листа № 211/1553/19 від 22.07.2019, виданого Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_5 аліментів у розмірі частки її доходу на користь ОСОБА_2 . Виконавче провадження було закінчено 24.04.2023 року, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» ( а.с. 20).

Відповідно до п. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно ( кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються зз Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо викоання рішення, а також проводяться інші необхідні дії, у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Оскільки виконавче провадження № 59959203, завершено на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗК «Про виконавче провадження». То відповідно арешт на майно боржника ОСОБА_5 не знятий.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Відповідно до положень ч. 1 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до висновку Верховного суду України викладеного у справі №6-26цс 13 від 15.05.2013 вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Статтею ст. 50 вказаного Закону (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правових відносин) передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Встановлено, що виконавчі провадження, для забезпечення виконання яких на нерухоме майно ОСОБА_5 накладено арешт - завершене, однак арешт не знятий.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Встановлено, що позивачі є спадкоємцями першої черги майна ОСОБА_5 , на яке накладено арешт. За положеннями ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини спадкове майно належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що наявність даного арешту порушує право позивачів як спадкоємців, внаслідок чого вони позбавлені права оформити на себе частку спадщини та в повному обсязі користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході судового засідання в їх сукупності, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Витрати по справі слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 354-355 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах неповнолітніх: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зобов`язати Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Південного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Одеса), зняти арешт з нерухомого майна, що належало ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , який було накладено в межах виконавчого провадження № 59959203.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя: Н. О. Сарат