справа № 274/3232/23
провадження № 2/0274/1035/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( заочне)

07.09.2023 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., за участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення до нього,-

в с т а н о в и в :

Позивачка, в особі представника - адвоката Григоришиної В.В. звернулася до суду з позовною заявою, згідно якої просить суд: усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням , а саме 18/100 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом вселення її в 18/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 ; зобов"язати ОСОБА_2 не чинити їй перешкоди у користуванні 18/100 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 ; зобов"язати ОСОБА_2 передати їй комплект ключів від 18/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що після припинення шлюбних відносин, між нею та відповідачем виникають суперечки з приводу користування спільною частиною житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач, без її згоди, вселив у будинок своїх родичів, які створюють конфліктні ситуації щодо її вселення в належну їй частину житлового будинку, змінили вхідні замки, внаслідок чого, вона, як власник, позбавлена права користуватися своєю частиною житлового будинку.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін ( а.с. 18-19).

Представник позивачки в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, а справу розглянути у її відсутність.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву не подав.

Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що в період шлюбу сторонами було придбано 36/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 ).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.10.2015 у справі №274/2260/15-ц розділено спільне майно подружжя. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку від 36/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (квартира АДРЕСА_3 ) по 18/100 ідеальних частин за кожним (а.с.10).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав №328796584 від 11.04.2023 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 18/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1 (квартира АДРЕСА_3 ) на підставі рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 28.10.2015 (а.с.13).

Згідно Витягу з реєстру Бердичівської територіальної громади від 19.04.2023 ОСОБА_1 задекларовано зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

Згідно із ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення, позивачкою ОСОБА_1 надано суду єдиний доказ - лист від 11.04.2023 за підписом заступника начальника Бердичівського РВП ГУНП у Житомирській області, в якому вказано про розгляд її, ОСОБА_1 , заяви з приводу конфліктів із родичами її колишнього чоловіка за користування спільним житлом та повідомлено, що в ході виконання матеріалів було встановлено, що в даному випадку відсутні ознаки кримінального правопорушення, дані події носять цивільно - правовий характер (а.с.12).

Згідно зі ст.ст. 12- 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ст. 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч.1, 2 ст.355 ч.1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової власності або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 16 ЦК України визначено захист цивільних прав та інтересів судом. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Способом захисту порушеного суб`єктивного права ОСОБА_1 обрано зобов`язання усунути перешкоди у користуванні житловим приміщенням та вселення, відтак, позивачка зобов`язанна довести порушення її прав щодо перешкод у користуванні належною їй частиною будинку.

Це означає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зазначає, що таке порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися прав чи інтересів особи - позивачки з боку відповідача, який стверджує про їх порушення.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Доводи позивачки про порушення її прав, свобод чи інтересів, не містять жодного обґрунтування (з наданням доказів) негативних протиправних дій з боку відповідача. Відсутні докази про конкретні, реальні порушення прав позивачки в користуванні 18/100 частин будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : 1 ) письмовими, речовими і електронними доказами; 2 ) висновками експертів; 3 ) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановивши, що позивачкою не доведено порушення її прав, свобод та інтересів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. Позивачкою не надано суду належних доказів на підтвердження вимог чинення перешкод відповідачем (щодо посилань, таких як "не впускає в квартиру", "змінено замки"), які б суд міг покласти в основу для задоволення позовних вимог .

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати суд відносить на рахунок позивачки.

Керуючись ст.ст. 4,12-13,76-81,89,211,247,258,263-265,280-282,354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом та вселення до нього - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 07.09.2023

Суддя Т.М.Вдовиченко