Справа № 369/3748/23
Провадження №4-с/369/54/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

секретаря Соловюк В.І.

за участі:

представника скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 , заінтересовані особи Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

У березні 2023 року ОСОБА_2 звернувсь до суду з даною скаргою. Свої вимоги мотивував тим, що на виконанні у Бородянському ВДВС перебуває три виконавчі провадження (ВП42653910, ВП45445850, ВП45446054) про стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , 2000 року народження, та сина ОСОБА_5 , 2004 року народження.

Так, ВП45445850 та ВП45446054 було відкрито 30 жовтня 2014 року Бородянським ВДВС. А ВП42653910 25 березня 2014 року Голосіївським ВДВС, яке 30 вересня 2014 року закінчено та направлено за місцем роботи боржника до Бородянського ВДВС. Але у березні 2015 року Голосіївське ВДВС звернулось до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та знову відкрито виконавче провадження. Тобто на дві дитини відкрито три виконавчі провадження, що суперечить Закону України «Про виконавче провадження» та порушує його права.

Просив суд:

визнати дії Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) щодо незакінчення ВП42653910 від 25 березня 2014 року;

зобов`язати Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) закінчити ВП42653910 від 25 березня 2014 року.

Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2023 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 25 квітня 2023 року та витребувано копію матеріалів виконавчого провадження.

02 травня 2023 року Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) отримав ухвалу про відкриття, копію скарги з додатками. На час вирішення судом питання, заперечень на скаргу не надходило, будь-яких клопотань від представника не надходило, не повідомлено суд причини неможливості подати докази, витребовуване виконавче провадження.

Стягувачу ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття, скаргу з додатками направлено на адресу, вказаній у виконавчому листі. Лист повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У судовому засіданні 17 травня 2023 року представник скаржника вимоги скарги підтримав, у подальшому подав заяву про розгляд скарги у її відсутність.

У судове засідання представник заінтересованої особи Бородянського відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та ОСОБА_3 не з`явились. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За змістом частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

За ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

При розгляді скарги встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 березня 2014 року стягнено з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 13 січня 2014 року.

З Системи документообігу Києво-Святошинського районного суду Київської області вбачається, що на виконання рішення суду було видано два виконавчі листи:

аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 13 січня 2014 року;

аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення ним повноліття, починаючи з 13 січня 2014 року.

З Автоматизованої системи виконавчих проваджень по ВП45445850 встановлено наступне.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бородянського районного управління юстиції від 30 жовтня 2014 року про відкрито виконавче провадження по примусовому виконанні рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 13.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою старшого державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бузніцькою Тетяною Григорівною від 10 січня 2020 року на виконання наказу Міністерства юстиції України №3173/5 від 16.10.2019 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України" проводиться ліквідація Головного територіального управління юстиції в Київській області та утворено Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), у зв`язку з чим Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ліквідовується та утворюється Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), враховуючи вищезазначені обставини необхідно передати виконавче провадження від Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ураховуючи викладене, керуючись вимогами частини 4 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», - передано виконавчий лист до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Постановою старшого державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бузніцькою Тетяною Григорівною від 10 січня 2020 року прийнято виконавче провадження № 45446054 до провадження.

Постановою від 17 серпня 2020 року змінено реєстраційні дані щодо місця проживання боржника.

Постановами державного виконавця від 17 серпня 2020 року встановлені тимчасові обмеження до боржника щодо виїзду за кордон, у праві полювання, користуванні зброєю, керуванні транспортними засобами, накладено арешт на майно боржника та грошові кошти боржника.

Постановами державного виконавця від 19 серпня 2020 року та від 21 серпня 2020 року внесено зміни щодо реєстраційних даних стягувача та номера рахунку.

Інші відомості у системі відсутні.

З Автоматизованої системи виконавчих проваджень по ВП45446054 встановлено наступне.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Бородянського районного управління юстиції від 30 жовтня 2014 року про відкрито виконавче провадження по примусовому виконанні рішення суду щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 13.01.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Постановою державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Бузніцькою Тетяною Григорівною від 31 травня 2018 року виконавче провадження закінчено на підставі п.7 ч.1 ст.39 та ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (закінчився передбачений законом термін, дитина досягла повноліття. Згідно звіту про здійснені відрахування ТОВ "Бізнес-Центр Полісся" від 12.03.2018 аліменти утримано в повному обсязі і перераховано на користь ОСОБА_3 ).

Постановою старшого державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Бузніцькою Тетяною Григорівною від 14 серпня 2019 року при примусовому виконанні, розглянуто Ухвала суду від 14.06.2019 по справі №360/8837/18 та скасовано постанову від 31 травня 2018 року про закінчення ВП.

Постановою старшого державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бузніцькою Тетяною Григорівною від 23 січня 2020 року на виконання наказу Міністерства юстиції України №3173/5 від 16.10.2019 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України" проводиться ліквідація Головного територіального управління юстиції в Київській області та утворено Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), у зв`язку з чим Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ліквідовується та утворюється Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), враховуючи вищезазначені обставини необхідно передати виконавче провадження від Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ураховуючи викладене, керуючись вимогами частини 4 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», - передано виконавчий лист до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Постановою старшого державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бузніцькою Тетяною Григорівною від 23 січня 2020 року прийнято виконавче провадження № 45446054 до провадження.

Інші відомості у системі відсутні.

З Автоматизованої системи виконавчих проваджень по ВП42653910 встановлено наступне.

Постановою Ярошенко Вікторії Миколаївни державного виконавця державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві від 25 березня 2014 року відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції від 30 вересня 2014 року виконавче провадження з примусового виконання закінчено на підставі п.10 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження (згідно довідки з місця роботи боржник працює в ТОВ "АВТО-ТРАНС-БУД" за адресою: 07800, с.м.т. Бородянка, вул. Комсомольська, 4-д, Київська область на посаді заступника директора, що за належністю відноситься до ВДВС Бородянського РУЮ. Заборгованість по аліментам станом на 30.09.2014 складає - 3 982,38 грн.).

Постановою виконавця від 27 лютого 2015 року відновлено виконавче провадження на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 05 лютого 2015 року про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.09.2014 року.

Постановою державного виконавця Усатюк Тетяною Анатоліївною Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції від 01 лютого 2016 року виконавче провадження закінчено на підставі п.9 ч.1 ст. 49, ст. 50 Закону України Про виконавче провадження (до Відділу надійшла ухвала Києво - Святошинського районного суду Київської області якою зобов`язує відкликати дублікат виконавчого листа у цивільній справі за № 369/269/14 - ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів від 04.03.2014 року, який знаходиться на виконанні у ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві, виданий відповідно до ухвали Києво - Святошинського районного суду Київської області від 30.03.2015 року).

Постановою заступника начальника Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ткачовою Катериною Володимирівною від 13 жовтня 2017 року відновлено виконавче провадженні на підставі ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.06.2016 у справі № 369/2911/16-ц.

Постановами виконавця від 16 лютого 2018 року та від 06 березня 2019 року звернено стягнення на заробітну плату боржника.

Постановою Головного державного виконавцея Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Яковенко Тетяною Ігорівною від 15 квітня 2019 року передано виконавчий документ до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 13 січня 2014 року).

Постановою головного державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тужиковою Аллою Володимирівною від 19 квітня 2019 року прийнято виконавче провадження № 42653910.

Постановою головного державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Смеречинською Аллою Володимирівною від 29 січня 2020 року на виконання наказу Міністерства юстиції України №3173/5 від 16.10.2019 "Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України" проводиться ліквідація Головного територіального управління юстиції в Київській області та утворено Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Київ), у зв`язку з чим Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ліквідовується та утворюється Бородянський районний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), враховуючи вищезазначені обставини необхідно передати виконавче провадження від Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ураховуючи викладене, керуючись вимогами частини 4 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», - передано виконавчий лист до Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ).

Постановою головного державного виконавця Бородянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Смеречинською Аллою Володимирівною від 29 січня 2020 року прийнято виконавче провадження № 42653910 до провадження щодо стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 13 січня 2014 року.

Інші відомості у системі відсутні.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про відкриті три виконавчі провадження по одному судовому рішенні. Оскільки матеріали виконавчих проваджень відсутні, суд позбавлений можливості перевірити наявність оригіналів чи дублікатів виконавчих листів, які подавались стягувачем до виконання.

За ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Боржник не звертався до суду із заявою, зокрема, в порядку ст.432 ЦПК України щодо визнання виконавчого листа або дублікату такого листа таким, що не підлягає виконанню.

У матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення виконавчої служби щодо кількості виконавчих проваджень. Також суд враховує, що ВП423653910 надійшло з іншого відділу, тому підстави для відмови у прийнятті його до провадження відсутні, виконавець зобов`язаний розпочати виконавчі дії по отриманому виконавчому листу. Зважаючи на це доводи скарги про незаконність дій виконавчої служби не знайшли свого підтвердження, оскільки закон зобов`язує виконавця відкрити виконавче провадження, якщо стягувач подав належним чином оформлений виконавчий лист.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Так, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини наголосив, що відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду (див. рішення у справі "Філіс проти Греції" (Philis v. Greece) (№ 1) від 27 серпня 1991 року, серія А, № 209, с. 20, п. 59). Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію (995_690) (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom) від 21 лютого 1975 року (980_086), серія А, № 18, с. 16 - 18, п. 34 - 36). Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду". До того ж ЄСПЛ уже прийняв цей принцип у справах щодо тривалості судового провадження (див. останні рішення у справах "Ді Педе проти Італії" (Di Pede v. Italy) та "Заппія проти Італії" (Zappia v. Italy) від 26 вересня 1996 року, Reports of Judgments and Decisions 1996-IV, c. 1383 - 1384, п. 20 - 24 та с. 1410 - 1411, п. 16 - 20 відповідно).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" від 29.06.2004 (заява № 18966/02) ЄСПЛ нагадує свою практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу N 1 (994_535) (див. серед інших джерел, "Бурдов проти Росії" (980_045), заява № 59498/00, параграф 40, ЄСПЛ 2002-III; "Ясіуньєне проти Латвії", заява № 41510/98, параграф 45, 6 березня 2003 року).

У справі "Глоба проти України" Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення у справі "Comingersoll S.A." проти Португалії" (Comingersoll S.A. v. Portugal) [ВП], заява № 35382/97, п. 23, ECHR 2000-IV). Суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення від 19 березня 1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), Reports 1997-II, п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява № 59498/00, п. 34, ECHR 2002-III, та рішення від 6 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви» ("…"), заява № 41510/98, п. 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 7 червня 2005 року у справі "Фуклев проти України" (Fuklev v. Ukraine), заява № 71186/01, п. 84).

Таким чином встановлена обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, не дає підстав для висновку про можливість ставити його виконання в залежність від волевиявлення боржника або будь-яких інших осіб на вчинення чи не вчинення дій щодо його виконання, оскільки це б нівелювало значення самого права звернення до суду як засобу захисту та забезпечення реального відновлення порушених прав та інтересів.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлюється підстави для закінчення виконавчого провадження. Цей перелік підстав є вичерпним.

У своїй скарзі ОСОБА_2 просить суд зобов`язати закінчити виконавче, але не вказує норму закону. У судовому засіданні представник уточнив та просив закінчити виконавче провадження як помилково заведене. Така підстава відсутня у Законі України «Про виконавче провадження». Тому вимога про зобов`язання вчинити дії також не підлягає задоволенню.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Відповідно до частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У пунктах 68, 70-72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17(провадження № 12-197гс18) вказано, що право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Статтею 451 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи подані сторонами докази, надані сторонами пояснення, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог скарги.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

На підставі зазначеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.12,81,141,200,206,263-265,447-453ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 , заінтересовані особи Бородянський відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_3 про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення(виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 08 вересня 2023 року.

СУДДЯ Наталія ПІНКЕВИЧ