Справа № 539/2296/23
Провадження № 2/539/590/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 вересня 2023 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Алтухової О.С.,
за участю секретаря Павличенко О.А.,
учасники справи в судове засідання не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про набуття права власності на майно в порядку набувальної давності,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про набуття права власності на майно в порядку набувальної давності, в якій просила : визнати за нею ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що за життя належала ОСОБА_3 померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно договору дарування посвідченого Ставицькою Л.Г. приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу 26 10.2004 р.за № 4401.
В обґрунтування своїх вимог вказала, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 8 квітня 1994 року їй на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов, що знаходяться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці держфонду пл.241 кв.м.
Іінша 1/2 частина на підставі договору дарування належить ОСОБА_3 .
11.02.2011 року за своїм місцем проживання та реєстрації АДРЕСА_1 ОСОБА_3 померла, похорони, якої проводила вона особисто за свої власні кошти, так як син ОСОБА_2 проживаючи в Україні на похорони матері не з`явився.
Після смерті ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 належна їй частина житлового будинку АДРЕСА_1 ,продовжувала руйнуватися, та всі затрати на її утримання, щоб не спричинило руйнування належної їй ОСОБА_1 частини даного житлового будинку вона постійно проводила його утримання, ремонтні роботи за особистий рахунок , користувалася та користується даною частиною.
В зв`язку з тим.що до цього часу не вирішено питання відносно 1/2 частини житлового будинку, що за життя належала ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку прийняв у спадок син, але після смерті матері більше ніколи не зявлявся до даного житлового будинку, та не повідомляв її про дії відносно спадкового майна, так як дана частина житлового будинку потребувала постійного ремонту, тому вона неодноразово зверталася до Лубенської міської ради з відповідними листами, адже після того, як прийняв спадщину що залишилася після смерті ОСОБА_3 , що складається з 1/2 частини даного житлового будинку її син жодного разу не зявився так як поїхав проживати в Росію де народився.
В тому числі вона звернулася до Лубенської міської ради з заявою від 17.05.2016 року, і згідно її звернення Управлінням з питань комунального майна та земельних відносин, було зроблено запит до ОСОБА_2 сина ОСОБА_3 ,.який на той час проживав в м.Цимлянськ, Ростовської області, але відповіді також отримано не було.
В 2017 році згідно її звернень Управління з питань комунального майна та земельних відносин виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулися до Лубенського міськрайонного суду з заявою про визнання 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .відмерлою спадщиною, але враховуючи ті обставини, що в Другій лубенській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу за заявою ОСОБА_2 , то згідно ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області дану заяву залишено без розгляду про що її було повідомлено листом виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області від 17.06.2021 року за № 01-37/220, який додається до матеріалів справи.
В той час також було повідомлено, що до Другої лубенської Державної нотаріально контори з заявою про вступ в спадщину звернувся син ОСОБА_2 , що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру №27132851 від 03.06.2011 року.
В послідуючому вона звернулася з листом до сина ОСОБА_3 - ОСОБА_2 в січні 2022 року на що отримала листа без вручення, із відміткою, що адресат відсутній.
Весь час приміщення житлового будинку АДРЕСА_1 частина якого належала за життя ОСОБА_3 продовжувало руйнуватися в зв`язку з чим вона змушена була продовжувати проводити ремонтні роботи житлового приміщення, що належала за життя ОСОБА_3 утримувати та користуватися ним.
У неї відсутні на даний час документи про смерть ОСОБА_3 , так як нею було отримано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 та передано синові після поховання, який на похорони не зявився, тому поховання було проведено нею особисто за її кошти.
Вважає, що вона я є такою.що володіла та володіє належною частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , з якої 1/2 частина належала за життя ОСОБА_3 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 та усім майном, добросовісно, відкрито, безперервно так і після смерті ОСОБА_3 продовжує володіти даним майном, та згідно ст. 344 ЦК України є такою, що набула право власності на належну частину даного житлового будинку, за набувальною давністю.
Ухвалою від 31.05.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 27.06.2023 року.
27.06.2023 року задоволено клопотання представника позивача, залучено до участі в справі співвідповідача ОСОБА_2 .
17.08.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 12.09.2023 року.
Позивач та її представник адвокат Лисенко А.Ф. у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягають.
Представник відповідача Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося та розгляд справи відбувся на підставі наявних у суду матеріалів, що відповідає приписам ч. 3 ст. 211 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 8 квітня 1994 року на праві власності належить 1 /2 частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних побудов, що знаходяться в АДРЕСА_1 на земельній ділянці держфонду пл.241 кв.м.та в цілому складається з:житлового будинку літ А-1,житловою площею 28,6 кв.м., сараю «Б», погріб «В», вбиральня «Г», огорожі №1,2. (а.с.8).
Відповідно до довідки КП Лубенське МБТІ №-997 від 29.07.2016 р. 1/2 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування посвідченого Ставицькою Л.І. приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу 26 10.204 р.за № 4401 та зареєстрованого в КП «Лубенське МБТІ» 27.10.2004 р. належить ОСОБА_3 . (а.с.9).
Відповідно до акту сектору по роботі з органами самоорганізації населення в мікрорайоні № 4, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.18).
Відповідно до відповіді на адвокатський запит від 05.04.2023 № 139/20.15-27 наданого Лубенським відділом ДРАЦС у Лубенському районі, реєстрація смерті ОСОБА_3 проведена 12.02.2011. (а.с.25).
Відповідно до Звіту №1385 про оцінку вартості об`єкту нерухомості 1/2 частини житлового будинку садибного типу з господарськими побудовами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та Висновку про вартість майна, вартість 1/2 частини житлового будинку садибного типу з господарськими побудовами (житловий будинок літ.»А-1», загальною площею 27,3 кв.м.,житлова площа 11,8 кв.м., з відповідною частиною прибудинкових споруд) становить 46 830 грн. (а.с.26-27).
Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру №27132851 від 03.06.2011 року до Другої лубенської Державної нотаріально контори з заявою про вступ в спадщину звернувся син ОСОБА_3 - ОСОБА_2 .
Позивач ОСОБА_1 посилається на те, що вона постійно, добросовісно протягом 10 років утримує належну померлій 1/2 частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , тому має право на набуття права власності на 1/2 частину домоволодіння на підставі ст.344 ЦК України за набувальною давністю.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду (частина четверта статті 344 ЦК України).
При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником вказаного майна.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
При цьому необхідно враховувати, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Позивачі, як незаконні володільці, протягом всього часу володіння майном повинні бути впевнені, що на це майно не претендують інші особи і вони отримали це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього. У такому випадку при вирішенні питання щодо визнання права власності на майно в порядку набувальної давності слід виходити з того, що задоволення таких вимог можливе лише за наявності необхідних умов, а саме: добросовісності заволодіння, відкритості, безперервності, безтитульності володіння. Звідси, йдеться про добросовісне, але неправомірне, в тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Підставою добросовісного заволодіння майном не може бути, зокрема, будь-який договір, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність. Володіння майном за договором, що опосередковує передання майна особі у володіння (володіння та користування), проте не у власність, виключає можливість набуття майна у власність за набувальною давністю, адже у цьому разі володілець володіє майном не як власник.
Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.
Відповідна особа має добросовісно заволодіти саме чужим майном, тобто, об`єкт давнісного володіння повинен мати власника або бути річчю безхазяйною (яка не має власника або власник якої невідомий). Нерухоме майно може стати предметом набуття за набувальною давністю якщо воно має такий правовий режим, тобто, є об`єктом нерухомості, який прийнято в експлуатацію.
Відкритість володіння майном означає, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, не вчиняє дій, спрямованих на приховування від третіх осіб самого факту давнісного володіння. При цьому володілець не зобов`язаний спеціально повідомляти інших осіб про своє володіння. Володілець має поводитися з відповідним майном так само, як поводився б з ним власник.
Давнісне володіння є безперервним, якщо воно не втрачалося володільцем протягом усього строку, визначеного законом для набуття права власності на майно за набувальною давністю. При цьому втрата не зі своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності в разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування (абзац 2 частини третьої статті 344 Цивільного кодексу України); не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є правонаступником іншого володільця, адже в такому випадку ця особа може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 Цивільного кодексу України). Також не перериває набувальної давності здійснення володільцем фактичного розпорядження майном у вигляді передання його в тимчасове користування іншій особі.
Давнісне володіння має бути безперервним протягом певного строку, тобто, бути тривалим. Тривалість володіння передбачає, що має спливти визначений у Цивільному кодексі України строк, що різниться залежно від речі (нерухомої чи рухомої), яка перебуває у володінні певної особи. Для нерухомого майна такий строк складає десять років. Також для набуття права власності на майно за набувальною давністю закон не повинен обмежувати чи забороняти таке набуття. При цьому право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається виключно за рішенням суду. Отже, набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.
З огляду на викладене, за набувальною давністю може бути визнано право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, а також на майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Згідно відповіді виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області від 17.06.2021 року на звернення ОСОБА_1 . Управління з питань комунального майна та земельних відносин 20.02.2017 року зверталося до суду із заявою про визнання майна, а саме 1 /2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , відумерлою спадщиною. 29.06.2017 року ухвалою Лубенського міськрайонного суду заяву було залишено без розгляду з підстав того, що 27.05.2011 року син ОСОБА_3 звернувся до Другої Лубенської державної нотаріальної контори з заявою про вступ в спадщину.
Тобто, до 17.06.2021 року позивач не знала і не могла знати про те, що відповідач ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори, оскільки останній, будучи громадянином рф, на протязі десяти років в Україну не приїжджав, жодним чином не цікавився спадковим майном, в тому числі і його станом.
Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном, а саме 1/2 частиною житлового будинку по АДРЕСА_1 після смерті власника ОСОБА_3 , продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном понад десяти років.
Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про набуття права власності на майно в порядку набувальної давності підлягають задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_2 про набуття права власності на майно в порядку набувальної давності задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності за набувальною давністю на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що за життя належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст.265 ЦПК України:

- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

- відповідач територіальна громада в особі Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, адреса місця знаходження: м. Лубни, вул. Я. Мудрого, 33, Полтавської області, .

- - відповідач ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 12 вересня 2023 року.

Суддя Лубенського міськрайонного суду О.С. Алтухова