Справа № 562/2689/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" серпня 2023 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Мички І.М.

при секретарі судового засідання Щербак В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мізоцької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Здолбунівського районного суду Рівненської області з позовною заявою в якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), визнати право власності на спадкове майно в поряду спадкування за законом після смерті дядька смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0090 площею 1,0521 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку з кадастровим номером :14:001:0051 площею 0,6143 га для ведення особистого селянського господарства.

Позивачем подано до суду заяву, в якій позовну вимогу позову підтримано в повному обсязі, просила суд провести розгляд справи без участі сторони позивача.

Відповідачем подано до суду заяву, в якій позов визнано в повному обсязі, представник відповідача просив суд провести розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Перевіривши фактичні обставини справи, наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку суд з врахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті та набуття права власності на спадкове майно спадкодавця.

Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)..

Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У ч. 2 ст. 1220 ЦК України вказано, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу ).

У ч.1 ст. 1221 ЦК України, зазначено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Як вказує позивач всі документи про підтвердження смерті, родинних зв`язків, правовстановчі документи згоріли. Інформація про смерть бабусі у Здолбунівському відділі ДРАЦС відсутня. Поновити інформацію не має можливості. Водночас, факт наявності обставин смерті засвідчується фото таблицями про місце поховання в с. Півче Рівненського району Рівненської області, де вказується, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Обставини наявності родинних зв`язків засвідчується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 16.08.1975 року, актовим записом №31 від 16.09.1952 року про народження батька ОСОБА_3 , наданий згідно листа №495/886-33.10-04-22 від 02.06.2023 року Здолбунівським відділом ДРАЦС у Рівннеському районі Рівненської області.

Після смерті ОСОБА_2 залишилося спадкове майно на території колишньої Півченської сільської ради, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:0090 площею 1,0521 га для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка з кадастровим номером :14:001:0051 площею 0,2067 га для ведення особистого селянського господарства.

Наявність у власності ОСОБА_2 земельних ділянок засвідчувалося державними актами №ЯЛ №548251 від 29.11.2010, ЯЛ№548252 від 29.11.2010, що відповідає даним державного земельного кадастру.

Дані доводи позивача також підтверджені п. 4 розпорядження голови Здолбунівської РДА №669 від 27.12.2007 року, де ОСОБА_2 визначено та передано у власність земельні ділянки в масиві 18 ділянка № НОМЕР_2 площею 1,05 га (угіддя рілля), масиві 25 ділянка № НОМЕР_3 площею 0,21 га (угіддя пасовище).

Вартість земельних ділянок станом на 21.07.2023 року становить відповідно 10849,62 грн. та 29236,13 грн.

Поняття формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав визначено ст. 791 Земельного кодексу України.

Зокрема, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Судом встановлено, що позивач не має можливості оформити спадкові права в силу втрати в силу втрати державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №548251 від 29.11.2010, ЯЛ №548252 від 29.11.2010 року, а відтак захист права власності позивача в судовому порядку реалізується шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов висновку про можливість задоволення позову.

На думку суду, визнання права власності за позивачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 200, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, на підставі, ст.ст.15,16, 321, 328, 392, 1216, 1217, 1268 ЦК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Мізоцької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 с. Півче Рівненського району, Рівненської області)

Визнати право власності на спадкове майно за ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_4 ) в поряду спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:0090 площею 1,0521 га для ведення особистого селянського господарства, земельну ділянку з кадастровим номером :14:001:0051 площею 0,2067 га для ведення особистого селянського господарства.

Рішення може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду

Суддя