Справа № 473/3669/23
РІШЕННЯ

іменем України

"07" вересня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ціліциної О.В., заявниці ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, в якій вказувала, що з 2000 року вона проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю, тобто як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу.

У період проживання вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та взаємні права і обов`язки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площами 5,57 га, 15,39 га та 2,9792 га, розташовані в межах території Новогригорівської сільської ради Вознесенського району, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_1 , як спадкоємиця четвертої черги за законом, належним чином прийняла спадщину, проте нотаріус відмовив заявниці в посвідченні її спадкових прав, вказуючи на необхідність підтвердження факту її спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом не менш, як п`яти років до часу відкриття спадщини.

У зв`язку з цим ОСОБА_1 просила про задоволення її заяви.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 свою заяву підтримала у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_1 не заперечувала.

Заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_1 , заінтересованої особи ОСОБА_2 , показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю, тобто як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу.

У період проживання вони вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет та взаємні права і обов`язки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площами 5,57 га, 15,39 га та 2,9792 га, розташовані в межах території Новогригорівської сільської ради Вознесенського району, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ОСОБА_1 , як спадкоємиця четвертої черги за законом, належним чином прийняла спадщину, проте нотаріус відмовив заявниці в посвідченні її спадкових прав, вказуючи на необхідність підтвердження факту її спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю протягом не менш, як п`яти років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України, постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік фактів, які підлягають встановленню судом в окремому провадженні, викладений в ч. 1 ст. 315 ЦПК України та не є вичерпним.

Зокрема, згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (далі постанова) якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 21 постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

В судовому засіданні встановлено факт, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (по день смерті останнього).

В період спільного проживання жоден з них не перебував в іншому шлюбі.

Вказане підтверджується наступними доказами:

- поясненнями заінтересованої особи ОСОБА_2 (доньки спадкодавця) та показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які підтвердили ці факти;

- копією довідки Виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 12 травня 2023 року №258, якою підтверджено факт спільного проживання однією сім`єю заявниці та спадкодавця з 2000 року до дня смерті останнього (а.с. 5);

- копією паспорта ОСОБА_1 , в якому відсутня відмітка про реєстрацію нею шлюбу (а.с. 10-11);

- іншими доказами в сукупності.

Разом з тим судом, окрім ОСОБА_2 , не виявлено інших осіб, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , мають право на її обов`язкову частку, заявили будь-які вимоги щодо спадкового майна та мають вищий пріоритет на спадкування (є спадкоємцями 1-3 черг).

Враховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що закон не передбачає іншого порядку встановлення цього факту та від нього залежить реалізація заявницею свого майнового права, а справа не пов`язана з подальшим вирішенням спору про право, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу задовольнити повністю.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Кірово Іванівського району Херсонської області, разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вознесенську Миколаївської області, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв