Провадження № 2/344/2778/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої Кіндратишин Л.Р.

за участю секретаря судового засідання Литвин Х.В.,

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

11.07.2023 позивач звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 за надані послуги теплопостачання в сумі 11 275,83 (одинадцять тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень 83 копійки станом на 01.06.2023.

В обґрунтування позову зазначено те, що Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надає послуги теплопостачання для квартири АДРЕСА_1 ), в якій проживає ОСОБА_2 , та який є споживачем.

ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із центрального опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №17 від 26.01.2010.

В перехідний період від моменту введення в дію 01.05.2019 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 до моменту укладення нових договорів про надання комунальних послуг, п.3 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» передбачено, що договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених таким договором, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг укладеними за правилами визначеними законом. У разі якщо, якщо згідно з договорами про надання комунальних послуг укладеними до введення в дію цього закону передбачено більш ранній строк їх припинення, такі договори вважаються продовженими на той самий строк і на тих самих умовах.

Відтак, не укладення договорів, які передбачені новим законом не виключає можливості стягнення з боржника на користь заявника вартості отриманих послуг з надання теплопостачання.

Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом (місяцем).

Між позивачем та ОСОБА_2 16.08.2021 було укладено договір №189/21 «Про реструктуризацію погашення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання», згідно якого Боржник визнав борг в сумі 4651, 52 грн., що утворився станом на 01.07.2021, а зобов`язувався його погасити до 15.08.2023, а також до 20 числа кожного місяця протягом дії договору здійснювати оплату поточних нарахувань за надані комунальні послуги. Термін дії вказаного Договору закінчується 15.08.2022, взяті на себе зобов`язання згідно цього договору Боржник не виконує. Враховуючи укладення договору розстрочки, позивач звертає увагу на те, що борг визнаний боржником, а також борг, що виник після закінчення терміну дії договору, знаходяться в межах трьох річного терміну позовної давності.

Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим, станом на 01.06.2023 має заборгованість 11 275,83 (одинадцять тисяч двісті сімдесят п`ять) гривень 83 копійки з оплати за постачання теплової енергії та гарячого водопостачання.

Не проживання відповідача у квартирі, яка належить йому/їй на праві власності та факт відсутності реєстрації в цій квартирі не звільняє особу від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг.

Позивач попередньо звертався до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з заявою про видачу судового наказу, щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги теплопостачання. 06.04.2023 Івано-Франківським міським судом видано судовий наказ №344/5065/23 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги теплопостачання та судового збору. Однак, ухвалою Івано-Франківського міського суду №344/5065/23 від 02.06.2023 судовий наказ скасовано (а.с.1-2).

11.07.2023 справа надійшла до суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, передана судді Кіндратишин Л.Р. (а.с.11-12).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.14).

Представник позивача ОСОБА_1 у вступному слові позовні вимоги підтримала з мотивів, що викладені письмово. Позов просила задоволити. Зазначила, що позивачем подано позов про стягнення заборгованості з відповідача за надані послуги теплопостачання у межах трьохрічного строку позовної давності. Крім того, з відповідачем 16.08.2021 було укладено договір №189/21 «Про реструктуризацію погашення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання», термін дії якого закінчився 15.08.2022, відповідно до якого зазначений борг в даному договорі визнано боржником, але відповідачем борг не погашено. Відповідач не звертався відносно продовження строку дії договору реструктуризації погашення заборгованості.

Відповідач позову не визнав. Просив застосувати строк позовної давності. Зазначив, що під час коронавірусу залишилися з дружиною без роботи, а на даний час триває війна, як може так і сплачує комунальні послуги. Просив врахувати, що не має можливості сплачувати зазначену суму заборгованості, оскільки має на утриманні двох неповнолітніх дітей, дружина не працює.

Вислухавши вступне слово сторін, матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із централізованого опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 17 від 26.01.2010.

Відповідно до відповіді №147411 від 14.07.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру, яку сформовано засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13).

Відповідно до розрахунку боргу за теплоенергію, складеного ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" за адресою: АДРЕСА_2 за період часу з 01.06.2020 по 01.06.2023, ОСОБА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , нараховано заборгованість у сумі 11 275,83 грн. (а.с.3).

Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою позивачем, отже позивач надавав послуги з теплопостачання відповідачу.

Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Між позивачем та відповідачами не було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Однак 01.12.2021 ДМП «ІФТКЕ» оприлюднило типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії (офіційно опублікований на сайті www.tke.if.ua) (а.с.5-7).

Відповідно до п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

У разі відсутності засобів обліку гарячої води і теплової енергії, плата за надані послуги справляється відповідно до вимог п.21 Правил, тобто згідно з установленими нормативами (нормами) споживання.

Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 №-630, плата за надані послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлений інший строк.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Пункт 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

У силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005.

З метою погашення заборгованості за надані комунальні послуги між громадянином ОСОБА_2 та підприємством ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» 16.08.2021 було укладено договір №189/21 "Про реструктуризацію погашення заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання» (надалі - Договір) на суму 4 651, 52 грн., що утворилась станом на 01.07.2021, яка мала бути погашена в період з 16.08.2021 до 15.08.2022, у тому числі з розподілом загального боргу розмірі 4651, 52 грн. на дві частини: першу частину боргу в розмірі 3900 грн. протягом одного року в порядку: 300 грн. протягом одного дня з моменту укладення цього договору; першу частину боргу в розмірі 3600 грн. протягом одного року з 16 серпня 2021 року по 15 серпня 2022 року включно рівними частинами протягом 11 місяців, у розмірі 300 грн. щомісяця, останній дванадцятий платіж в розмірі 300 грн. має сплатити не пізніше 15 серпня 2022 року ( п. 2.1 Договору) (а.с. 4).

Відповідно до п. 1 Договору громадянин визнає загальний борг в розмірі 4 651, 52 грн., який у нього виник станом на 01.07.2021, за використані ним послуги з централізованого опалення (далі комунальні послуги), що були надані до квартири АДРЕСА_3 .

Згідно п. 2.2 Договору у випадку належного та вчасного погашення першої частини боргу, зазначеної у п.2.1 договору, громадянин має право погасити другу частину боргу в сумі 751, 52 грн. в наступні періоди, які будуть встановленні додатковим договором.

Згідно п.2.3 Договору, крім зазначеної частини боргу громадянин зобов`язується регулярно, не пізніше 20 числа місяця, що слідує за звітним, сплачувати вартість поточних комунальних послуг.

Згідно п.5.1 Договору, сторони домовились про те, що у разі не сплати громадянином трьох і більше платежів погашення заборгованості, передбачених п.2.1 цього договору, підприємство має звернутися до суду про стягнення з громадянина загального боргу, що зазначений у пункті цього договору.

Згідно п.3.1 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 15 серпня 2022 року.

Як вбачається із змісту позовної заяви, взяті на себе зобов`язання згідно даного Договору ОСОБА_2 не виконав.

Судом встановлено, що відповідач проживає у квартирі АДРЕСА_3 , що знаходиться на території діяльності позивача та забезпечуються тепловою енергією, наданою позивачем, отже, позивач надавав послуги теплопостачання відповідачу.

Як встановлено судом, відповідач неналежно здійснював оплату за надані комунальні послуги.

Внаслідок неналежного виконання споживачем, відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг станом на 01.06.2023 виникла заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячого водопостачання у розмірі у розмірі 11 275,83 грн.

Як вбачається з розрахунку боргу за теплоенергію, у відповідача виникло зобов`язання по оплаті наданих позивачем послуг за період з 01.06.2020 по 01.06.2023 в загальній сумі 11 275,83 грн. Також в розрахунку вказано, що в зазначений період здійснено оплату в загальній сумі 1610, 00 грн. (а.с.3).

У порядку виконання процесуального обов`язку відповідача, унормованого частиною третьою статті 12, частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, з доведення належним чином виконання обов`язків перед позивачем з виплати заборгованості за послуги теплопостачання відповідачем не надано доказів виплати вказаної суми заборгованості.

Розрахунок заборгованості за теплоенергію є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідача за послуги теплопостачання або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано.

Щодо застосування строків позовної давності, про яку заявлено відповідачем ОСОБА_2 , то слід зазначити наступне.

Судом встановлено, що 06 квітня 2023 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області був виданий судовий наказ у справі №344/5065/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» заборгованості за послуги теплопостачання та судового збору. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/5065/23 від 02.06.2023 скасовано даний судовий наказ.

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга статті 264 Цивільного кодексу України).

Згідно частини третьої статті 264 ЦК України, після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Переривання перебігу позовної давності передбачає, що внаслідок вчинення певних дій (або підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку, або подання кредитором позову до одного чи кількох боржників) перебіг відповідного строку, що розпочався, припиняється. Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, у первинній редакції). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року N 633, чинної з 30 серпня 2017 року).

Аналогічних висновків дійшла колегія суддів Великої Палати Верховного суду у постанові від 07 липня 2020 року в справі №712/8916/17, що відповідно до частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України підлягає врахуванню судами.

Відповідно до положень статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно частини третьої статті 257 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частина четверта статті 267 ЦК України встановлює, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся з позовом до суду 11.07.2023, в якому просив стягнути заборгованість за послуги теплопостачання у розмірі 11 275, 83 грн. станом на 01.06.2023, а саме за період з 01.06.2020 по 01.06.2023. Разом з тим, протягом такого періоду відповідачем проводились оплати.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги теплопостачання у розмірі 11 275, 83 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини першої статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача. Тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

На підставі наведеного, відповідно ст.ст. 13, 78, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з теплопостачання у сумі 11 275,83 (одинадцять тисяч двісті сімдесят п`ять ) гривень 83 копійки та 2 481 ( дві тисячі чотириста вісімдесят одну ) гривню судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Відповідач позивач Державного міського підприємства «Івано-Франківськтеплокомуненерго», , адреса : Б. Хмельницького, 59, м. Івано-Франківськ.

Відповідач : ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 13.09.2023.

Суддя

Івано-Франківського міського суду Кіндратишин Л.Р.