Справа № 484/1622/23
Провадження № 2/484/611/23
Рішення

іменем України

08.09.2023 року м.Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Максютенко О.А.,

секретар судового засідання Завірюха В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

без участі сторін

встановив

представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення з неї заборгованості в сумі 65600 грн. та судових витрат, а саме судового збору розмірі 2684 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 30.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи «ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4698339 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту складає 20000 гривень. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту 29.09.2021. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 20000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на його платіжну картку № НОМЕР_1 . 29.09.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 5700 грн. В зв1язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п.4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 29.10.2021 року) з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день.

Відповідно до п.1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п.4.2 договору, у межах нового строку кредиту, якщо відбулася авто пролонгація, відповідно до п.4.3 договору.

25.10.2021 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 9880 грн. В зв`язку з чим, у відповідності до п. 1.4 та п.4.2 кредитного договору відбулося продовження строку кредиту, ще на 30 днів (до 24.11.2021) з стандартною процентною ставкою 1,90 % в день.

24.11.2021 року відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також керуючись пунктами 4.3 кредитного договору кредитний договір було авто пролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів поспіль

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 17 січня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором відповідно до реєстру боржників, у тому числі і до відповідача. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповіда шляхом направлення на електронну пошту, зазначену при укладенні кредитного договору. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідачки по кредитному договору перед позивачем несплачена і складає 20000 грн. - тіло кредиту та 45600 грн. нараховані проценти, а всього 65600 грн.

Ухвалою про відкриття провадження від 03.04.2023 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику ) учасників справи. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Наданий строк є достатнім для забезпечення прав учасників справи, зокрема права відповідача на подання відзиву та підготування відповідних доказів.

20.04.2023 року представник позивача подав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з відповідача 82538,28 грн заборгованості, яка складається з 29754 грн.- сума кредиту, сума процентів за користування кредитом - 35846 грн, сума інфляційний втрат - 14760 грн, сума 3% річних - 2178 грн. 28 коп. та судових витрат, а саме судового збору розмірі 2684 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн.,

Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про розгляд справи судом, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавала.

Судовий процес відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України здійснюється без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до наступного:

30.08.2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи «ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №4698339 про надання споживчого кредиту. Сума кредиту складає 20000 гривень. Строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту 29.09.2021 року.

17 січня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та позивачем, як фактором, було укладено Договір факторингу №17.01/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору право грошової вимоги за кредитним договором відповідно до реєстру боржників, у тому числі і до відповідача.

Згідно з витягом з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу ОСОБА_1 є боржником за кредитним договором №4698339. Загальна сума заборгованості становить 65600 грн.

Про відступлення ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги ОСОБА_1 була повідомлена шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну пошту, зазначену нею при укладенні договору №4698339.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено право позикодавця в разі прострочення позичальником чергової частини повернення позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати належних процентів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Оскільки відповідач не сплатив заборгованість, суд вважає позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд виходить з приписів ч.ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надав суду належних доказів повної чи часткової сплати заявленої заборгованості, не спростував наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами.

Таким чином, у судовому засіданні дослідженими доказами повно і достовірно доведено, що ОСОБА_1 не виконує належним чином свої зобов`язання по укладеному договору, в результаті чого з його вини утворилась зазначена позивачем заборгованість, а тому позовні вимоги позивача є законними, обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України , з відповідача необхідно стягнути судові витрати, що складаються з судового збору в сумі 2684 грн.

Крім того, частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави, як закріплено у частині першій ст. 137 ЦПК України.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Професійна правнича допомога позивачу надавалась адвокатом Крюковою Мариною Володимирівною на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5127 від 29.08.2018 року

Як вбачається з звіту про надання правової допомоги згідно договору № 07/07-2022 від 07.07.2022 року від 15.03.2023 року загальна вартість наданої правничої допомоги складає 8000 грн.. Згідно платіжної інструкції № 179 від 16.03.2023 року ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» сплатила за адвокатські послуги згідно р/ф № 239/15/03 від 15.03.2023 року адвокату Крюковій М.В. 8000 грн.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, оскільки витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Суд, ураховуючи складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивача 2000 грн.

керуючись ст.ст. 259,263-265 ЦПК України

ухвалив

стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» заборгованість за кредитним договором № 4698339 в сумі 82538 грн. 28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» судові витрати по справі в сумі 2684 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінтраст Україна" (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Загородня,15 оф.118/2 )

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 15.09.2023 року.

Суддя