У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого суді Фазикош О.В., за участю секретаря Білак І.І., розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС", про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС" звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Окрім того, представником позивача подано заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що ТОВ «ФК«ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС» (далі - Позивач) подає до суду позов про стягнення заборгованості, а тому з метою забезпечення реального виконання судового рішення Позивач вважає за необхідне подати до суду заяву про забезпечення позову разом з позовною заявою.

Заявник зазначає, що 05.12.2007 року між ОСОБА_1 (далі - Позичальник або Відповідач) та Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (Первинний кредитор) було укладено договір про іпотечний кредит № 145/8-07 відповідно до якого Позичальник отримав грошові кошти в сумі 39 800 доларів США з терміном повернення до 05.12.2027 року та сплатою за користування 13 % річних (далі - Кредитний договір 1). Станом на момент подачі вказаної заяви Загальна заборгованість за кредитним договором становить: 149 954,49 (сто сорок дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири долари США 49 центів), що за офіційним курсом НБУ станом на 31.08.2023 року становить 5 483 625,77 (п`ять мільйонів чотириста вісімдесят три тисячі шістсот двадцять п`ять гривень 77 копійки) та 9 515 643,35 (дев`ять мільйонів п`ятсот п`ятнадцять тисяч шістсот сорок три гривні 35 копійок).

У зв`язку з тим, що Позивач звертається до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, а сума боргу становить значний розмір коштів, а саме 14 999 268,35 гривень (чотирнадцять мільйонів дев`ятсот дев`яносто дев`ять тисяч двісті шістдесят вісім гривень 35 копійок), то Позивач вважає за необхідне просити суд накласти арешт на належне майно Відповідача 2, так як у випадку його відчуження виконати потенційне судове рішення за рахунок майна Відповідача 2 буде не можливо.

При цьому позивач зазначає, що враховуючи що отримані за кредитом кошти є спільною сумісною власністю подружжя, просить суд солідарно стягнути суму заборгованості з відповідача 1 та відповідача 2 так як такі під час укладення кредитного договору перебували у шлюбі, що дає законну підставу вважати що даний правочин був укладений в інтересах сім`ї - відповідача 1 та відповідача 2. Так, згідно Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_2 (номер довідки 344833967) останній володіє на праві приватної власності наступним майном: Закінчений будівництвом об`єкт - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ; Однокімнатну квартиру АДРЕСА_2

Так, заявник зазначає, що з урахування предмету позову та ризиків, які можуть утруднити виконання потенційного судового рішення, а також, беручи до уваги той факт, що у випадку відчуження належного Відповідачу 2 майна буде суттєво ускладнено виконання потенційного судового рішення Позивач вважає за необхідне просити суд застосувати наступні заходи забезпечення позову:

Накласти арешт та заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно (за виключенням реєстрації арешту, накладеного судом для забезпечення позову/виконання рішення), скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав щодо нерухомого майна - закінчений будівництвом об`єкт, квартира, двокімнатна, загальною площею (кв.м): 94.3, житлова площа (кв.м): 43, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, Накласти арешт та заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно (за виключенням реєстрації арешту, накладеного судом для забезпечення позову/виконання рішення), скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав щодо нерухомого майна - квартиру однокімнатну, загальною площею 31,3 кв. м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000.

За твердженням заявника, існують всі підстави для накладення арешту на майно задля забезпечення виконання судового рішення: Між сторонами існує спір з приводу поділу майна у якому вартість частки Позивача становить 149 954,49 (сто сорок дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири долари США 49 центів), що за офіційним курсом НБУ станом на 31.08.2023 року становить 5 483 625,77 (п`ять мільйонів чотириста вісімдесят три тисячі шістсот двадцять п`ять гривень 77 копійки) та 9 515 643,35 (дев`ять мільйонів п`ятсот п`ятнадцять тисяч шістсот сорок три гривні 35 копійок);

Окрім того, у заяві про забезпечення позову, заявник зазначає, що якщо суд прийде до висновку застосувати заходи зустрічного забезпечення, то заявник пропонує застосувати заходи зустрічного забезпечення у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 1 000 (одна тисяча) гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У рішенні Дейвіда Горнсбі (David Hornsby) та Ади Енн Горнсбі (Ada Ann Hornsby) проти Грецької Республіки, № 18357/91, § 40 від 19 березня 1997 року, у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece), Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін».

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілейстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на норми ЦПК України, особа яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбаченихстаттею 151 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову-це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Верховним Судом України у постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, у разі якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з п.п.1,2 та 4 ч.1 ст.150 ЦПК України ( на які посилається і позивач) позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Вказане узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №643/5842/16-ц та від 12 лютого 2020 року у справі № 288/162/19.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заявник, позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

накласти арешт та заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно (за виключенням реєстрації арешту, накладеного судом для забезпечення позову/виконання рішення), скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав щодо нерухомого майна - закінчений будівництвом об`єкт, квартира, двокімнатна, загальною площею (кв.м): 94.3, житлова площа (кв.м): 43, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000

Накласти арешт та заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, здійснювати будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно (за виключенням реєстрації арешту, накладеного судом для забезпечення позову/виконання рішення), скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, внесення змін до записів Державного реєстру речових прав щодо нерухомого майна - квартиру однокімнатну, загальною площею 31,3 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 ; Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:000.

Разом із тим, як вбачається із матеріалів позовної заяви, та як зазначає сам позивач в заяві про забезпечення позову, справа стосується спору, що виник у зв`язку із неповерненням відповідачами позики, згідно умов іпотечного договору №145/8-07 від 06.12.2007 року .

На переконання суду, позивачем (заявником) до заяви про забезпечення позову, не додано жодного доказу на підтвердження вимог заяви про забезпечення позову у спосіб, зазначений позивачем; не надано доказів вартості наявного у відповідача (боржника) нерухомого майна ( на яке він власне просить накласти арешт).

Крім того, позивачем не надано доказів того, що відповідачем наразі здійснюються будь-які дії, спрямовані на відчуження будь-якого належного йому (з зазначеного в заяві про забезпечення позову) майна; в заяві про забезпечення позову відсутнє обґрунтування наявності фактичних обставин, зважаючи на предмет позову та зазначені у позові підстави, з якими позивач пов`язує застосування вказаних ним у заяві про забезпечення позову заходів забезпечення позову.

При цьому слід зазначити, що позивач надає до суду підтвердження права власності на нерухоме майно, на яке просить накласти арешт, згідно якого власником є один із відповідачів а саме ОСОБА_2 . Разом із тим, відомостей про наявність чи відсутність у іншого відповідача ОСОБА_1 , майна, грошових коштів відсутні.

Посилання заявника на наявність іншого спору між відповідачами по справі не підтверджується жодними доказами. При цьому до суду позивач звертається з позовними вимогами про стягнення заборгованості, а виконання зобов`язань позичальником за таким кредитним договором забезпечене іпотекою.

Вказане позбавляє суд можливості пересвідчитися, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність видів забезпечення позову, які просить застосувати позивач, позовним вимогам.

В зв`язку з зазначеним, суд позбавлений можливості при розгляді даної заяви про забезпечення позову та при вирішенні питання про забезпечення позову здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності його вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Зважаючи на викладене, заява представника позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149, 150, 151,153, 260, 353 ЦПК України, суд:

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні зави розглянувши у судовому засіданні заяву представника позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОБОЛОНЬ ІНВЕСТ ПЛЮС", про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 розділу VIII «Перехідні положення» ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош