Справа № 136/170/23
провадження № 2/136/40/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2023 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області у складі: головуючого судді Іванця О.Д., за участю секретаря судового засідання Рипюк Т.П., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки і піклування Липовецької міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами.

16.08.2014 між сторонами було укладено шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 від вказаного шлюбу народився ОСОБА_3 , батьком якого в свідоцтві про народження записаний позивач ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_4 . 19.06.2019 Жовтневий районний суд м. Харкова у справі №639/1871/19 виніс рішення, яким розірвав укладений між позивачем та відповідачем шлюб, а також змінив прізвище відповідача на дівоче « ОСОБА_5 ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 07.12.2019 ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і змінила прізвище на « ОСОБА_8 ». З 2019 року дитина проживала разом зі своїм батьком ОСОБА_1 . Позивач займається вихованням та утриманням дитини (купує одяг, їжу, канцелярське приладдя тощо), забезпечує сину належні умови проживання, необхідний медичний догляд, отримання освіти, а також продовжує створювати умови для його гармонійного розвитку. Після повномасштабного вторгнення рф в Україну ОСОБА_1 та його син переїхали проживати в м. Липовець, де ОСОБА_3 пішов навчатися у 1 клас в Липовецький ліцей №2. Більше двох років мати взагалі не приймає участі у вихованні і утриманні дитини, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться її навчанням, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Отже, таку поведінку відповідача слід вважати як ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою позбавлення її батьківських прав, а також позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки від її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 30.01.2023 до досягнення дитиною повноліття.

Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 30.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Також, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Липовецьку міську раду як Орган опіки і піклування, та зобов`язано третю особу надати висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала, однак 03.07.2023 на адресу суду надійшла заява від відповідача про визнання позову, яка нотаріально завірена приватним нотаріусом Мельник М.В. від 16.02.2023. У даній заяві відповідач просила суд розгляд справи проводити без її участі. Правові наслідки позбавлення батьківських прав їй роз`яснені нотаріусом.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Щавінський К.С. не з`явилися, зазначивши у позовній заяві про розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи за довіреністю - Іванюк В.М. в судове засідання не з`явилась, утім надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов повністю. Також, на адресу суду надійшов висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вважає, що з урахуванням визнання позову відповідачем, за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази в цілому, встановив, що позивач є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 2), а матір`ю є ОСОБА_4 . З відповідачем ОСОБА_2 він перебував в зареєстрованому шлюбі з 16.08.2014 (а.с. 5). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.01.2019 (справа №639/1871/19) шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 3), а також відповідач змінила своє прізвище на дівоче « ОСОБА_5 ». Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 07.12.2019 ОСОБА_6 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і змінила прізвище на « ОСОБА_8 » (а.с. 5 на звороті). З 2019 року дитина проживала разом з своїм батьком ОСОБА_1 . Позивач займається вихованням та утриманням дитини (купує одяг, їжу, канцелярське приладдя тощо), забезпечує сину належні умови проживання, необхідний медичний догляд, отримання освіти, а також продовжує створювати умови для його гармонійного розвитку. Після повномасштабного вторгнення рф в Україну, ОСОБА_1 та його син переїхали проживати в м. Липовець. З довідки від 01.04.2022 (а.с. 8) слідує, що позивач ОСОБА_1 взятий на облік як внутрішньо переміщена особа. Відповідно до довідки навчального закладу від 27.09.2022 за №170 (а.с. 6) вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається у 1-А класі Липовецького ліцею №2.

Згідно акту обстеження умов проживання від 29.09.2021 (а.с. 7) слідує, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Умови проживання задовільні, дитина має окреме місце для спання, навчання та зберігання речей. В сім`ї наявний певний запас продуктів харчування. Зі слів батька ОСОБА_1 , мати дитини ОСОБА_2 проживає в іншому офіційному шлюбі з 2019 року в м. Біла Церква. Дитина забезпечена канцелярським приладдям, одягом відповідно до потреб. Батько ОСОБА_1 працює онлайн в ОО «Компанія новий час» м. Київ. Він забезпечує потреби дитини. Мати участі у вихованні дитини не приймає. Взяти дитину на проживання до себе відмовилась. Дитина проживає з батьком в м. Липовець з середини липня 2019 року. Під час проживання в м.Харків, та евакуації в м. Полтаву, дитина проживала з батьком, а мати евакуювалась окремо.

Згідно з Висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Липовецької міської ради №200 від 16.08.2023 визнано за доцільне позбавлення ОСОБА_9 батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як визначено в ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Такі фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків

Судом, з огляду на подані стороною позивача докази у цьому судовому процесі встановлено, що відповідач не забезпечує свою дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріально й не піклується про навчання, психологічний і фізичний розвиток, обов`язки по вихованню дитини та його матеріальному утриманню повністю виконує лише батько.

Суд приймає до уваги Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де зазначено, що батько сам займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує належні умови проживання. Мати щодо позбавлення її батьківських прав стосовно сина ОСОБА_3 не заперечує, що засвідчила письмово в заяві, посвідчній нотаріально.

Суд, оцінюючи надані стороною позивача докази вважає їх належними та достатніми, оскільки вони підтверджують існування обставин на які посилається позивач і не оспорюються відповідачем, а у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про доведеність обставин, які входять до предмета доказування щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно її дитини.

Інших доказів на противагу зазначених висновків суду відповідачем не надано та в ході судового процесу не встановлено.

Крім того, відповідач не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, про що надала заяву відповідного змісту, яка посвідчена нотаріально.

Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимога про позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно з приписами ч.ч. 2-3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Суд враховує, що приписами ст. 183 СК України унормовано визначення судом розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Також, згідно ч. 5 ст. 183 СК України законодавцем визначено можливість для того із батьків, разом з яким проживає дитина, звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - 1/4, на двох дітей - 1/3, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Суд, аналізуючи вищезазначені норми матеріального права, враховуючи те, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з батьком (позивачем по справі), має право на отримання аліментів від своєї біологічної матері навіть після позбавлення її батьківських прав, а тому дійшов висновку про задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки від усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний розмір аліментів забезпечить отримання коштів на утримання дитини в розмірі, що є не менше мінімального гарантований державою для дитини відповідного віку та забезпечить їй належне утримання й гармонійний розвиток.

Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць (п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України).

Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат зі сплати судового збору керується Главою 8 ЦПК України, а тому вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору, в розмірі 1073,60 грн, сплаченого ним при подачі позову про позбавлення батьківських прав, а також, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення аліментів, тому з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), третя особа: Орган опіки і піклування Липовецької міської ради (місцезнаходження: вул. Василя Липківського, буд. 30, м.Липовець, Вінницький р-н, Вінницька обл.; ) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньго сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частки від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову - 30.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Д. Іванець