печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши заяву представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

05 вересня 2023 року у провадження судді для розгляду надійшла заява про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду вказаної справи та в обґрунтування якої заявник стверджувала про те, що суддя не може бути неупередженим при розгляді справ, серед учасників яких є громадянин ОСОБА_1 та його представник - адвокат Горбаль Н. В., через порушене проти цього судді кримінальне провадження та подану скаргу щодо дисциплінарного проступку судді у Вищу раду правосуддя ще у 2019 році, про що детально, як вказано у заяві, йшлося у заяві про відвід судді від 11 червня 2023 року.

В обґрунтування своєї заяви представник стягувача ОСОБА_2 вказала, що вона та її довіритель 22 червня 2023 року звернулися до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення суддею ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 397 КК України та за фактом здійснення перешкоджання до здійснення правомірної діяльності адвоката Горбаль Н. В. по наданню правової допомоги ОСОБА_1 , а також вчинення тиску, яка була надалі скерована до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

Відтак, на переконання заявника, наявні обставини, передбачені частиною першою статті 36 ЦПК України, і головуючий підлягає відводу.

На підставі частини восьмої статті 40 ЦПК України, заява про відвід судді розглядається без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про відвід головуючого судді, суд приходить до висновку про невмотивованість заявленого відводу, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями пунктів 1-5 частини першої статті 36 ЦПК України, суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, а також якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Тобто, суддя не може брати участі у розгляді справи і підлягає відводу за наявності на те підстав (обставин), вичерпний перелік яких визначений у статті 36 ЦПК України, що виключає можливість їх розширеного тлумачення.

Європейський суд з прав людини у рішеннях зазначає, що найголовнішою є існування довіри, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, пункт 46).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу, зокрема, заява про відвід не містить серед додатків доказів, на які представник заявника посилається в її обґрунтування.

Крім того, подання заяви про кримінальне правопорушення, як і дисциплінарної скарги, свідчить про реалізацію заявником свого права на звернення до відповідних органів, підстави яких є предметом розслідування, вивчення обставин і відповідно для прийняття рішення, про яке наразі не повідомлено у заяві про відвід.

Якщо відвід не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Зважаючи на доводи заяви про відвід, які не підтверджені доказами, суд приходить до висновку, що обґрунтування, наведені у ній, не можуть бути підставою для відводу судді у справі.

Керуючись ст.ст. 1-19, 36-40, 352-353 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника стягувача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про відвід головуючого судді ОСОБА_4 від розгляду цивільної справи за заявою ОСОБА_3 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили негайно після її підписання суддею, заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя І. В. Литвинова