Справа № 165/3202/22
Провадження № 2/165/195/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
заочне
05 липня 2023 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді Ушакова М.М.,
з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
01 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, враховуючи, що відповідач, яка належним чином була повідомленою про розгляд справи і вкотре не з`явилась на розгляд справи просять здійснювати розгляд справи по суті у їхній відсутності, позов задовольнити, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив на позов до суду не подала.
Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставні і підлягають до задоволення частково.
-Як вбачається з постанови Іваничівського районного суду Волинської області від 09 серпня 2022 року по справі №156/479/22, яка набрала законної сили 22.08.2022 та постанови Іваничівського районного суду Волинської області від 23 серпня 2022 року по справі №156/479/22, яка набрала законної сили 22.08.2022 про виправлення описки допущеної у постанові суду від 09 серпня 2022 року по справі №156/479/22, ОСОБА_2 23 червня 2022 року о 19 год. 45 хв. керуючи автомобілем марки ВАЗ р.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги від с. Тишковичі Володимирського району Волинської області та здійснюючи поворот ліворуч на головну дорогу Т0305 сполучення Нововолинськ - Іваничі, не впевнившись в безпеці свого маневру, не надала перевагу в русі автомобілю марки «Honda-CR-V» р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по своїй смузі руху в напрямку смт. Іваничі, внаслідок чого допустила зіткнення вказаних транспортнимх засобів. Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушила ст.124 КУпАП. ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 грн. (а.с.7-8, 9).
Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В силу ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, вина відповідача ОСОБА_2 у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є преюдиціальним фактом, та не підлягає доказуванню.
Із письмового повідомлення від 19.08.2022 встановлено, що ОСОБА_2 належним чином була повідомленою про час та місце проведення експертного огляду пошкодженого автомобіля з метою проведення автотоварознавчої експертизи (а.с.12).
Із висновку експерта №2237 згідно автотоварознавчого дослідження від 19.09.2022 встановлено, що вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Honda CR-V, 2008 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 397793,47 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля Honda CR-V, 2008 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 345669,28 грн. (а.с.13-30).
Судом встановлено, що власником автомобіля марки Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а.с.26).
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Якщо позивачу недостатньо страхового відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням (висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 21 березня 2018 року у справі № 333/1050/15-ц).
Отже, якщо сплачене страховиком відшкодування не покриває розмір збитків завданих потерпілому, потерпілий має право пред`явити до винної особи вимогу про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Оскільки Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до пункту 41.1. статті 41 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодувало на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 130000,00 грн., а вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого автомобіля Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 345669,28 грн., тому у ОСОБА_2 виник обов`язок перед ОСОБА_1 з відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в розмірі 215669,28 грн., із розрахунку: 345669,28 грн. - 130000,00 грн. = 215669,28 грн.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 215669,28 грн. на відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи встановлені судом фактичні обставини справи в контексті викладених норм законодавства, а також дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді.
Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, в матеріалах справи не міститься.
На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є достатньо обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.
До стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає 215669,28грн. на відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді.
Відповідно до ч.1, п.2, 3 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ч.4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
За умовами ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, а згідно п.5 даної Постанови обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.
Згідно ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 №4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин.
В судовому засіданні встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 23 червня 2022 року автомобіль марки Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є позивач ОСОБА_1 зазнав механічних пошкоджень, внаслідок чого ОСОБА_5 на думку суду, понесла моральні страждання у зв`язку із пошкодженням майна, а саме належного їй автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а тому суд виходячи з засад розумності і справедливості стягує з винуватця ДТП відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_5 5000,00 грн. моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що буде достатнім і справедливим та компенсує моральні страждання останньої.
Відповідно до ч.1 ст.141 та п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.
Відповідно до ст.137, 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 9000,00 грн. понесених по справі судових витрат, що підтверджені документально, зокрема понесені витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду, понесені витрати на проведення експертизи та витрати понесені на професійну правничу допомогу адвоката.
Крім того відповідно до ст.141 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" суд стягує з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави 2156,69 грн. судового збору.
Складання повного тексту рішення відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України було відкладено на десять днів.
Керуючись ст.ст. 76, 81, 89, 137, 141, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 280-282, 354-355 ЦПК України, на підставі ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167, 1194 ЦК України, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) 215669 (двісті п`ятнадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн. 28 коп. на відшкодування майнової шкоди заподіяної внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) 5000 (п`ять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ) 9000 (дев`ять тисяч) грн. понесених по справі судових витрат.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) в дохід держави 2156 (дві тисячі сто п`ятдесят шість) грн. 69 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку доВолинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 07.07.2023.
Головуючий суддя М.М. Ушаков