У Х В А Л А

Справа № 183/10301/23

№ 2-з/183/89/23

12 вересня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Оладенко О.С., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сидоренка Олега Андрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

07.09.2023 через підсистему «Електронний суд» представник позивачки адвокат Сидоренко О.А. подав вищезазначену позовну заяву, у якій зазначив, що у період шлюбу сторонами було придбано шість транспортних засобів, які відповідач відчужив без згоди позивачки. Крім того, було укладено договір про іпотечний кредит без згоди позивачки. Тому просить стягнути з відповідача компенсацію вартості частки у праві спільної сумісної власності у сумі 833730 грн., а також частину витрачених спільних коштів, сплачених на погашення договору про іпотечний кредит у сумі 160000 грн.

11.09.2023 через підсистему «Електронний суд» представник позивачки адвокат Сидоренко О.А. подав заяву про забезпечення позову у якій просить заборонити відповідачу та будь-яким особам вчиняти дії щодо відчуження житлового будинку та земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог про забезпечення позову представник позивачки посилається на те, що відповідач вже відчужив транспортні засоби, набуті під час шлюбу. Тому існують підстави вважати, що відповідач з метою ухилення від виконання рішення суду, у разі задоволення позову, відчужить належний йому будинок, розташований за вищевказаною адресою.

Заява розглядається без повідомлення учасників справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Враховуючи, що розгляд заяви про забезпечення позову відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має право звернутися до суду.

Частиною першої статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову, зокрема, арешт майна та заборона вчиняти певні дії.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, тобто, не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову, а суд лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову, отже, вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Суд звертає увагу позивача та її представника на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову, суд не вирішує питання про обґрунтованість позовних вимог.

Разом з тим, вирішуючи питання про те, чи існує між сторонами спір стосовно транспортних засобів, судом встановлено таке.

Згідно наявної в матеріалах справи відповіді Територіального сервісного центру МВС №1249 від 15.08.2023, на ОСОБА_2 зареєстровано значну кількість транспортних засобів: 13.07.2023, який 21.07.2023 зареєстровано за новим власником; 27.06.20203, який 27.07.2023 зареєстровано за новим власником; 06.01.2022, який 19.02.2022 зареєстровано за новим власником; 06.04.2021, який 21.07.2023 зареєстровано за новим власником; 16.03.2021, який 21.07.2023 зареєстровано за новим власником; 11.03.2019, який 19.02.2021 зареєстровано за новим власником; 16.05.2017, який 14.05.2019 зареєстровано за новим власником; 10.03.2017, який 16.01.2018 зареєстровано за новим власником.

Кількість транспортних засобів, а також проміжок часу між їх придбанням та відчуженням, можуть свідчити про здійснення ОСОБА_2 відповідної підприємницької діяльності з метою отримання прибутку, а не придбання цих транспортних засобів як спільної сумісної власності подружжя.

Як вже зазначалось, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При вирішенні заяви суд враховує, що житловий будинок та земельна ділянки, стосовно яких представник позивачки просить вжити заходів забезпечення позову, не є предметом спору у даній справі.

Крім того, у поданій заяві про вжиття заходів забезпечення позову належним чином не обґрунтовано, яким чином відчуження житлового будинку може зробити неможливим або утруднити виконання рішення суду про стягнення грошових коштів. За відсутності відомостей про фінансове становище відповідача такі доводи ґрунтуються лише на твердженнях самого позивача.

Отже, суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши відповідні норми процесуального права, проходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для вжиття заходів забезпечення позову у визначений заявником спосіб.

Керуючись ст.ст. 149-151, 247 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сидоренка Олега Андрійовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів.

Ухвала суду складена і підписана 12 вересня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.